Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani on Ilpo Jokimäki. Tervetuloa Ilpo.
Kiitos Martti. - Kun luin elämäsi historiaa, niin 20 ensimmäistä vuotta -
mielestäni olisivat ohjanneet johonkin muuhun paikkaan -
kuin vieraaksi Isännän pöytään. - Kyllä.
Se osoittaa sen, että jotakin on tapahtunut siitä nuoruudesta.
Käytkö läpi millaiseen kotiin synnyit ja millaiset arvot ohjasivat?
Synnyin tällaiseen... voidaan sanoa aika tavalliseen suomalaiseen -
perheeseen. Asuimme Sipoossa omakotitalossa.
Siellä oli paljon onnellista lapsuutta. Mukavia maisemia -
mutta oli myös iso varjo, joka oli isän alkoholismi, joka vaikutti.
Hän kävi töissä ja hoiti asiansa mutta viikonloput, välillä viikotkin, -
olivat hyvin erilaisia. Koko perheelle masentavia ja ahdistavia aikoja -
silloin, kun oli ryyppyputki päällä. Kyllä se toi ison varjon lapsuuteen.
Meillä ei ollut ollut kristillisyyttä perheessä, -
tosin ei vastustamistakaan mutta uskonasioista ei meillä puhuttu.
Itsellä on kuitenkin ollut jo ihan pienestä asti ajatus, -
että Jumalan on pakko olla olemassa. Se on ollut jotenkin siellä syvällä.
Koulussa opetettiin, että kaikki syntyi sattumalta ja ei ole mitään Jumalaa.
En ikinä voinut uskoa sitä, ei tämä voi... varsinkin lukiossa -
käytiin tarkemmin läpi jotain aurinko- kuntaa sen toimintaa ja tällaista.
Tämä on kellontarkka systeemi, äärimmäisen hyvin säädetty, -
ei voi olla sattumaa. Itse asiassa kaipasin Jumalaa. - Aivan.
Et käynyt pyhäkoulua. - En ole käynyt missään seurakunnassa.
Jeesus nimi oli sinulle aika outo.
Se oli outo, kunnes kylälle muutti uskovainen perhe, johon tutustuin.
Siellä sain ensimmäisiä kosketuksia uskonasioihin.
Oliko sisaruksia monta?
Meitä oli 3. Minun lisäksi, sisko ja veli. - He kokivat saman lapsuuden.
Saman lapsuuden, saman myllyn läpi käytiin kaikki.
Kun lähestyit 20 ikävuotta, niin jotain uutta elämässäsi tapahtui.
Kyllä. Se ehkä meni niin, että itsekin lähdin isän jalanjäljille, -
perheeseen tuli avioero.
Kaikkea tällaista tapahtui. Lapsuuteni oli aika kipeätä tietyllä tavalla, -
vaikka vanhemmat yrittivät pitää huolta sen verran kuin -
niissä kuvioissa pystyi ja siitä on erittäin hyvä mieli heitä kohtaan.
Tietysti, kun asioita ei osannut käsitellä, -
eikä lapsena sellaista osaa työstää, -
niin itsekin aloin viihtymään viinaporukoissa.
Muitakin päihteitä alkoi siinä olemaan.
Siitä lähti tyyliin perjantai-illan ilo. Lähdettiin ottamaan muutamat.
Se oli jo sellaista, että siitä katosi ilo ja onni.
Se oli älytöntä ryyppäämistä, mikä haittasi jo elämää muutenkin.
Sitten tulin siihen pisteeseen, että en halua enää elää -
tällä tavalla kuin nyt elän.
Tämä on hirveää mutta onneksi oli tuttavaperhe, jossa oli uskovaisia.
Heidän kauttaan olin tutustunut muihinkin uskovaisiin.
Yhtenä synkkänä hetkenä...
Minullehan tapahtui yliluonnollisia asioita, negatiivisia, -
vaikka en ollut niitä pyytänyt enkä halunnut.
Asuin jo omillani mutta saatoin yöllä herätä siihen, -
että joku hakkaa ovea aivan hirveästi. Tuntui, että karmit tulee.
Kuulit korvilla? - Joo, heräsin siihen, kauhea mäiske -
ja kun avaan oven, niin ei ole ketään. Tällaisia, mitä ei pystynyt selittämään.
Ne pelottivat eikä tiennyt mikä voisi auttaa.
Yhtenä vaikeana vaiheena, en ollut pitkään aikaan pystynyt nukkumaan, -
soitin uskovaiselle tutulle ja sanoin, että voitko rukoilla.
Ei tästä enää tule mitään. Hän sanoi, että voi rukoilla mutta rukoile sinäkin.
Hän mainitsi Ps. 50:15, jossa Jumala sanoo: -
"Avuksesi huuda minua hädän päi- vänä, niin minä tahdon auttaa sinua."
Minulla oli Raamattu, luin itse ja polvistuin.
Asuin sellaisessa mummon mökissä siihen aikaan.
Sanoin, "En osaa Jumala rukoilla mutta jos voit auttaa niin auta".
Täysin selittämätön rauha laskeutui siihen paikkaan samalla.
Nukuin pitkästä aikaa tosi hyvin.
Aamulla herätessä ihmettelin, mitä on tapahtunut.
Jokin aika siitä lähdin hengellisiin tilaisuuksiin mukaan -
ja pyysin Jeesusta elämäni Herraksi ja Vapahtajaksi.
Rukoilin siellä ja sama rauha tuli sydämeen.
Se kyllä muutti elämäni täysin. - Ihmettelitkö mikä tämä rauha on?
Kyllä siitä oli ensiksi vaikea saada kiinni, että mitä on tapahtunut?
En itsekään ymmärtänyt mutta pian tajusin, että olen tullut uskoon, -
synnit on anteeksi annettu.
Minulla oli aika voimakas kuolemanpelko, joka väistyi.
Tiesin, että pääsen Jumalan luo ikuiseen elämään.
Sanoit, että jo kouluaikana, nuoruudessa, oli tunne, -
että Jumalan täytyy olla olemassa. Tietyllä tavalla Jumala oli istuttanut -
siemenen ja se odotti, että milloin siemen puhkeaa taimelle. - Kyllä.
Näin se tapahtui siinä ja viinat jäivät pois. - Ne jäivät kaikki kerralla.
Olin usein aikaisemmin itse yrittänyt laittaa niitä sivuun ja ryhdistäytyä -
mutta ei se koskaan onnistunut. Silloin tuntui, että sydämeen tuli parempaa.
En enää tarvitse näitä asioita.
Tuon osoituksena oli se, että lähdit aika pian lähetystyöhön.
Muutaman vuoden sisällä lähdit, etkä ihan helpolle kentälle.
Käytkö sitä läpi? - Samana iltana, kun tulin uskoon, -
sain kutsumuksen lähteä julistamaan muillekin ihmisille.
Se tuli voimakkaasti sydämelle.
Lähdin pian raamattukouluun ja se kutsu kirkastui, -
että siihen liittyy lähetystyö, ihmiset, jotka eivät ole evankeliumista kuulleet.
Kerran rukoillessani Jumala ilmestyi voimakkaasti ja antoi osoitteen; -
maa on Papua-Uusi-Guinea.
Jumalan johdatuksesta tapasin lähetyssaarnaajan Papualta, -
joka itse kysyi, että lähdenkö heidän luokseen, siellä tarvitaan.
Siitä se lähti. -92 tulin uskoon, -97 lähdin lähetystyöhön -
Papua-Uusi-Guinealle. - Siellä opettelit myös sen kielen.
Paikallinen kieli, ei sitä voinut etukäteen oppia, ihan paikan päällä.
Hirveän yksinkertainen ja helppo kieli. - Kerrotko millaiset nämä saaret ovat?
Maahan on tietyltä osin alkukantainen.
Ihmiset elävät pitkälle luontaistalouselämää.
Saavat toimeentulonsa viljelemällä vähän kahvia puutarhassa, tai jotain.
Se on hyvin vaatimatonta ja niukkaa usein se elämä.
Siellä on hirveästi eri heimoja, erilaisia kulttuureita.
Vaikka väestö on melkein sama kuin Suomessa, -
puhutaan kuitenkin yli 800 kieltä.
Heimosotia, noituutta, animismia, väkivaltaa, tämän tyyppistä -
mutta ihmisillä on syvällä sisimmässä kunnioitus Jumalaa kohtaan.
Siellähän on lähetystyöntekijöitä ollut Suomestakin paljon -
ja myös tuloksia on syntynyt. - On.
Reilu 100 vuotta sitten ensimmäiset lähetit syötiin rannikoilla.
Siitä evankeliumi pikkuhiljaa lähti menemään.
Siellä on ollut valtavia herätyksiä. Mekin näimme, -
että työ menee eteenpäin, ihmisiä tulee uskoon, -
seurakuntia perustetaan, eletään herätyksen aikaa.
Tokin on vaikeuksiakin mutta saatiin nähdä ja kokea sellaista, -
mitä ei ihan joka paikassa pääse kokemaan.
Nyt he tekevät lähetystyötä eteenpäin muihin maihin -
ja se on fantastinen tilanne.
Onko sinulla muistissa esimerkki, missä Jumalan voima ilmentyi?
Esim. yksi palkkamurhaaja tuli eteeni yhdessä kokouksessa.
Siellä oli sotia eri puolilla. Hänet oli palkattu sotimaan ja hän kertoi, -
että oli mennyt vihollislinjojen taakse ja astui yhteen taloon, -
missä oli vanhuksia, naisia, lapsia.
Hän laittoi aseen sarjatulelle ja tappoi heidät kaikki siinä kodissa -
ihan sotilastyön takia.
Sitten hän seisoo minun edessäni ja kysyy, -
että voiko Jumala antaa minulle minun synnit anteeksi.
Se oli koskettava hetki. Mietin, että voi hyvänen aika, -
mitä tämä mies on tehnyt. Sitten mieleeni tuli yksi paikka psalmissa -
missä sanotaan: "Hän joka antaa kaikki sinun syntisi anteeksi."
Mietin Jeesusta ristillä, että kaikki, mitä ikinä voi olla, on ristiinnaulittu.
Jeesuksen nimessä julistin hänelle hänen syntinsä anteeksi.
Tällaisen kokeminen tuo konkreettiseksi, -
mitä Jeesus on meidän puolesta ristillä tehnyt.
Varmaan lähetystyöntekijöillä on paljon kertomuksia Jumalan ihmeistä.
Siellähän on todella paljon uskoontuloja.
Kyllä ja tosi voimakkaita. Olen ollut entisten noitien kanssa -
ylistämässä Herraa. Onhan se aikamoista.
Olit siellä kuutisen vuotta ja sitten tuli paluu Suomeen.
Paluu Suomeen tuli 2003.
Ajatuksena oli lähteä kohta muualle mutta johdatus oli, -
että jäin Suomeen helluntaiseurakuntien pastoriksi.
Siinä menikin aika pitkään.
Ei nyt ihan tähän päivään mutta vuosi sittenkö sinä lähdit pois?
Kyllä, sellainen 15 vuotta.
Monessako seurakunnassa kävit pastoroimassa?
Olen ollut Kouvolassa, Lappeen- rannassa, Helsingin Malmilla, -
Kajaanissa, sitten taas Kouvolassa uudestaan.
Melkein joka kaupungissa on syntynyt perheeseen yksi lapsi.
No joo, meillä on 4 pientä lasta.
Menit vasta lähetysmatkan jälkeen naimisiin? - Joo.
Olin aika kauan omillani ja Papualla oli helpompaa ilman perhettä.
Olosuhteet olivat niin villit, -
että oli parempi ettei tarvinnut kuin itsestä pitää huoli. - Kyllä.
Se oli suuri kontrasti, kun tulit Papuasta Suomeen, -
jossa elämä on kovin toisenlaista.
Voi sanoa, että maallistumis- kehitystäkin on tapahtunut.
Miten sinä olet kokenut tämän?
Olihan se hurja ero. Siellä evankeliumin työ oli paljon sitä, -
että mentiin eteenpäin koko ajan.
Oli uusia alueita, ihmisiä ja seurakuntia.
Oli täysin normaalia, että sunnuntaisin tilaisuuksissa ihmisiä tuli uskoon.
Se oli ihan normaalia, tavallista, koko ajan.
Oli kummallista, jos ketään ei tullut uskoon.
Kontrasti Suomeen oli vahva.
Pastorina istuskelee toimistossa ja ongelmana saattaa olla -
että voiko tällaista ehtoolliskalustoa käyttää?
Joku suuttuu siitä, kun käytetään jotain.
Seurakuntien asiat, minkä ympärillä pyörittiin, olivat niin erilaisia.
Valitettavasti Suomessa on nähty, että seurakunnat tyhjenee aika paljon.
Ei ollut mitään nappia, mistä painaa että olisi saanut herätyksen käyntiin.
Siinä oli paljon miettimistä taustaa vasten.
Tähän, voisiko sanoa miehuusikään, on sisältynyt yksi musta varjo.
Isäsi, joka kuitenkin tuli uskoon mutta tapahtui jotain järkyttävää.
Kyllä. Se oli normaali päivä Kajaanissa.
Meille oli syntynyt kolmas lapsi juuri.
Olin ennen seurakunnantoimistoon menoa käynyt kävelylenkillä.
Lenkillä Jumala sanoi minulle hyvin selkeästi, -
että elämä muuttuu todella vahvasti. Mietin, että mitähän tässä tapahtuu?
Ei tavallaan ollut mitään erityistä muuttuvaa tekijää.
Astuin seurakuntaan, puhelin soi ja minulle kerrottiin, -
että isäni on tehnyt itsemurhan.
Se oli puhelu, mikä oli hyvin vaikea ottaa vastaan ja ymmärtää.
Eihän sellaista asiaa tavallaan voinut olla olemassa.
Ei voinut millään ajatella, että tulisi omaan perhepiiriin.
Sinulla oli kuitenkin hyvä suhde isään. - Oli erittäin hyvä suhde.
Kun oli ikää tullut, niin alkoholismikin oli jäänyt pois.
Itse asiassa hän oli muuttamassa uuteen mukavaan asuntoon -
ja oltiin sitä oltu järjestelemässä.
Tuntui, että elämä ottaa mukavia askeleita hänelläkin.
Yhtäkkiä tällainen ilman mitään.
Tietysti toivoin, että olisi edellisenä päivänä soittanut -
tai jotenkin kiertoteitä jättänyt jäähyväiset mutta ei.
Hän oli tullut vähän aikaisemmin uskoon.
Hänellä oli hyvin voimakas kokemus Jumalalta.
Hänellä oli vaikea tilanne elämässä ja pyysi rukousapua.
Rukoilimme ja hän kertoi, että enkelit ilmestyivät ja auttoivat häntä.
Hän sanoi lukeneensa Raamatun neljä kertaa alusta loppuu -
ja että nyt hänkin uskoo Jumalaan.
Hänellä oli monia vakavia, vaikeita sairauksia.
Ei päässyt enää seurakuntaan tai mihinkään.
Hän sairasteli pitkään ja se oli se ratkaisu kuitenkin.
Tietyllä tavalla siihen vaikutti hyvin paljon kivut, mitä oli.
Ihan varmasti. - Tiettyihin kipuihin ei ole oikein lääkettä.
Ei ollut minkäänlaista lääkitystä.
Hirveät kivut monta vuotta, kauhea tuska. Kroppa ei enää toimi.
Kun asiaa käsitteli, sai pikkuhiljaa ymmärrystä.
Tuossa tilanteessa oleva ihminen, ei ajattele kuolemaa normaalisti.
Hän ajattelee, että se vapauttaa kivuista ja tuskista, jonka kanssa elää.
Kerroit, että sinulle kuitenkin määrätyllä tavalla tuli rauha siitä, -
siitä että hän olisi mahdollisesti ennen hirttotapahtumaa rukoillut.
Minulle ei tullut ollenkaan sellaista...
tottakai tuollainen hajottaa ihmisen täysin. Elämä menee sirpaleiksi.
Tapahtuu jotain, mitä koskaan ei pitäisi tapahtua.
Kuitenkaan minulle ei tullut sellaista hirveätä tuskaa, -
että missä sielu nyt on.
Kuitenkin hän on tästä lähtenyt, on siellä itse Jumalan kanssa, -
on kuullut evankeliumin, ottanut sen vastaan aikanaan selkeästi.
Ihminen, joka on tuollaisessa mielentilassa, -
on varmaan osittain jo vähän niin kuin vapaa syytöksistä.
Ajattelen, että se on Jumalan kädessä, niin kuin jokaisen elämä on.
Emme tiedä, mitä hän on puhunut ennen.
Joku viikko sen jälkeen näin unen, jossa hän oli täysin kunnossa taas.
Hän oli hääpuku päällä, oli menossa naimisiin tai häihin.
Sekin toi sellaista ajatusta, että oli- siko kuitenkin päässyt Karitsan häihin.
Sellaisessa hetkessä, ihminen joka sen tekee, -
viimeisinä sekunteina Jumalan puoleen hapuilee.
Sinä olet koko ajan, kun on ollut muutoksia eri paikkoihin, -
olet saanut Pyhän Hengen ilmoituksen siitä, mitä pitää tehdä.
Käytkö läpi, millä tavalla olet havainnut Pyhän Hengen toimivan, -
ja millainen kokemus sinulla on tästä Pyhän Hengen johtamisesta?
Jumala on johdattanut eri tavalla. Joskus on saattanut olla näkyjä, -
ilmestyksiä ja joskus Jumalan puhetta tänne sisimpään.
Se on ollut usein sellaista, että se on erottunut kaikista muista ajatuksista.
Yhtäkkiä asian, jota ei ajattele tai mieti, joku sanoo sisimpään.
Hyvin usein Jumalan ilmestymiset ja puheet ovat olleet aika lyhyitä -
mutta ytimekkäitä. Yleensä ne ovat käyneet toteen. - Aivan.
Johannes Kastajallakin oli hyvin ytimekäs "tehkää parannus." - Kyllä.
Kaksi sanaa ja siihen sisältyy kaikki.
On mahtava nähdä, varsinkin muissa maissa ja lähetyskentillä, -
ettei ole välttämätöntä antaa ihmiselle hirmuista määrää tietoa ja -
sitten he seuraavat Jeesusta. Se voi olla täysin muuta.
Joku kohtaa Jumalan siten, että pahat henget pakenee -
tai parantuu sairaudesta, ja sitten he toteavat, että Jumala on totta -
ja ottaa Jeesuksen Vapahtajakseen.
Hyvin yksinkertaisilla eväillä mennään opetuksessakin eteenpäin.
Oltuasi täällä kuutisen vuotta, viimeksi Kouvolassa, -
sinulla oli jo tavallaan oma kysymys Pyhälle Hengelle, -
että mitä tämän jälkeen ja odotit vastausta.
Kun menin Kouvolaan pastoriksi, niin tunsin selkeästi, -
että seuraavaksi on muita tehtäviä kuin pastorin tehtäviä.
Myös jossain kohtaa tunsin Herran sanovan selkeästi, -
että mihinkään työhön et hae vaan sinut kutsutaan.
Sitä piti jonkun aikaa odotella.
Muutaman viimeisen vuoden aikana kaipailin, että saisi vielä olla -
pioneerilähetystyön kanssa tekemisissä.
Sellaiseen minun sydän halasi.
Lopetin Kouvolassa pastorin työt. Olin vähän aikaa kiertävänä julistajana.
Sitten Marttyyrien Ääni järjestö kutsui minut töihin heille.
Jos ajatellaan Suomessa pastorin työtä ja Marttyyrien Ääntä.
Ensinnäkin se on kansainvälinen, koko maailmaa käsittävä.
Voisiko sanoa, että pureutuu ehkä siihen mistä sinä aloitit Papualla.
Hyvin moniin ja syviin juttuihin.
Käytkö läpi, mikä tämä muutos oli ajattelussa ja maailmassa -
tämän jälkeen, kun tulit Marttyyrien Ääneen.
Minä olin tietysti tosi iloinen, kun tällainen Jumalan johdatus tuli.
Järjestönähän toimimme käytännössä maailman vaikeimmilla kentillä.
Pohjois-Korean maanalaisen seurakunnan kanssa.
Afrikan sarvessa somalien parissa. Tämäntyyppisillä alueilla.
Lähi-idässä, Intian pohjoisosissa tiukoilla muslimialueilla.
Kashmirissa, minne sinänsä ei päästä.
Meillä on kuitenkin toimintaa siellä.
Tässä katsellaan nykyään täysin erilaisia maisemia kuin siellä -
seurakunnan ympäristöissä.
Olemme mukana lähetystyössä kaikista kipeimmissä kohdissa.
Autetaan, palvellaan vainottua seurakuntaa, että he voivat julistaa -
Sanan sinne mihin kukaan muu ei käytännössä pääse.
Pohjois-Koreassa lienee kaikkein vaikein tilanne mutta paheneva -
on myös Intia. - Intia pahenee koko ajan. Siellä on rajuja vainoja.
Kristityt saattavat kohdata vainoja sekä äärihindujen -
että muslimien puolelta. Suomalaiset helposti ajattelee -
miksei mene pyytämään poliisilta apua.
Useissa maissa kristityt joutuvat pakenemaan poliisejakin.
Poliisit edesauttaa, että tämä on islamilainen maa -
ja islamin jättäminen on väärin.
He eivät saa apua muualta kuin Jumalalta.
Olosuhteet, joissa he elävät, ovat tosi hurjia.
Kiina on vetänyt hirveätä takapakkia tässä asiassa.
Uskovien vainot ovat nousseet. Massiivisen isossa maassa, -
jossa on paljon kristittyjä, on kristinuskon tuho käynnissä.
Kuinka paljon maailmassa on vainottuja?
Se riippuu millä tavalla mittareita laittaa mutta noin 250 milj. kärsii -
vakavaa vainoa. Elää tilanteessa, missä painostus on tosi kovaa.
Jos laajennetaan, niin mennään yli 300. milj. Hirveä määrä.
Suomessa on 5 milj. niin sitten on 250 milj. ihmistä.
Lehdistö ja tiedotusvälineet ovat täysin hiljaisia tästä.
On myöskin sellaisia ihmeellisiä Jumalan tuloja -
esimerkiksi Lähi-idässä, Iranissa ja muslimimaissa, -
Jumala ilmestyy tavalla tai toisella. Sinulla on varmaan esimerkkejä.
On kyllä. Saamme onneksi kuulla niitä. Kuullaan ikäviä mutta myös -
miten kaiken keskellä Jumala ilmestyy aivan ihmeellisesti.
Vaikka itäisessä Afrikassa moskeijassa perjantairukouksessa, -
yhtäkkiä Jeesus seisoo heidän keskellä. Imaami soittaa pastorille, -
että Jeesus tuli, mitä pitää tehdä? Herätykset lähtevät käyntiin.
Tällaista tapahtuu jatkuvasti islamilaisessa maailmassa.
Saamme kuulla ja elää ihmeessä. Se on mahtavaa.
Jumala toimii tavalla tai toisella.
Ja usein kristityt, jotka elävät tuollaisessa tilanteessa, -
ja sananjulistajat ovat täysin riisuttu ihmisjärkeilystä tai avusta.
Mitä Jumala antaa, niin sen kanssa mennään.
Kun tällainen pahaa tehnyt islamisti, jihadpäällikkö, tulee uskoon, -
vapautuu kaikista pahoista, mitä sielunvihollinen on tehnyt, -
niin hänestä tulee Jumalan lapsi. - Kyllä.
Kaikki ihmiset periaatteessa, kun vain vihollisen ote poistuu totaalisesti, -
ovat uskossa olevia Jumalan lapsia. - Kyllä näin on. Pahuutta on erilaista.
Suomessa se on erilaista. Silloin kun Jumala tulee ihmisen elämään, -
on Kristuksessa uusi luomus, se on juuri näin.
Tässä nähdään se, miksi evanke- liumin vieminen on niin tärkeää.
Tässä Jumalan Sana käy toteen.
Meillä on parisen minuuttia aikaa, niin käytkö läpi, -
mitä haluat nyt sanoa katsojillemme. Ole hyvä. - Kiitos.
Nythän elämme aikaa, jossa moni ihmettelee, -
mitä maailmalla on tapahtumassa.
Jokainen Jeesuksen seuraaja voi olla rauhallisella mielellä.
Kun Jeesukselta kysyttiin, mitä merkkejä on ennen hänen paluuta, -
Jeesus luetteli nälänhätiä, sotia kaikkia näitä.
Hän nosti esiin merkin, mikä oli ylitse kaiken.
"Tämä valtakunnan evankeliumi julistetaan kaikkialle maailmaan, -
kaikille kansoille todistukseksi, ja sitten tulee loppu."
Tämä on asia, mikä kristittyjä erityi- sesti kiinnostaa ja vaikuttaa elämään.
Ei ollut niin, että pastorit keksivät, että julistetaanpa kaikille kansoille -
vaan se on Jumalan oma suunnitelma. Siinä Jumala on itse mukana.
Se toteutuu, koska se on kirjoitettu. Saamme levätä Jumalan Sanassa.
Olkoon maailma millainen tahansa, Jumala on kanssamme -
ja toteuttaa Sanaansa.
Kiitos Ilpo hyvin mielenkiintoisesta keskustelusta, josta näkee -
Pyhän Hengen johdatuksen elämässäsi, ja töissä missä olet ollut,
ja sen, että Jumala käyttää sinua monenlaisissa palvelutehtävissä.
Herra siunatkoon sinua niissä. - Kiitoksia. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola