Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares ja -
vieraanani tänään on Markus Viljanen. Tervetuloa Markus. - Kiitoksia.
On tapana käydä läpi jokaisen osalta lähtöruutua, -
missä on kasvanut ja mitkä ovat olleet ensimmäiset elinvuodet.
Mennään siitä eteenpäin. Jos käyt sitä aluksi läpi.
Olen tavallaan uskovaisesta kodista lähtöisin -
tai muotojumalisesta, miten sen haluaa sanoa.
Lastenhoitajatätini, joka minua hoiti lapsuudessa, -
oli käsittääkseni elävässä uskossa.
Pelastusarmeijan hiekkalaatikolla, -
vanhemmat kuitenkin olivat pelastusarmeijan sotilaita, -
opin varhaisessa vaiheessa monia asioita.
4-vuotiaana Jumalan Henki, Pyhä Henki puhui 4-vuotiaalle kaverilleni, -
että olin varastanut naapurisedän, lääkäri Karjun, aidan alta -
puusta pudonneita omenia ja minun piti käydä tunnustamassa varkaudet.
Jotenkin oli, myöhempää elämää miettien, vähän korniakin se, -
että sama lääkäri joutui linnaan myöhemmin -
raskauden keskeytyksistä, jotka silloin olivat laittomia -
mutta minun elämääni ajatellen tulivat hyvin merkittäviksi.
Hän teki itsemurhan linnassa. - Aivan. Se on kyllä aika kova juttu.
Kyllä. Se oli tällainen.
4-vuotiaana. Voi sanoa, että se on hieno alku toisaalta elämään, -
vaikka oli määrättyjä haasteita lapsuudessa.
Kuitenkin tällä tavalla ensimmäinen kontakti tuli -
Jumalan suunnasta niin nuorena.
Sitten alkoi normaali koulunkäynti ja siitä eteenpäin menit.
Millä tavalla ohjauduit lopulta niin, -
että ylioppilastutkinnon jälkeen opiskelit lääketiedettä?
Käytkö tätä maailmaa läpi?
Vanhempani erosivat, kun olin 6-vuotias. Jäin äidin kasvatettavaksi.
Helli, lastenhoitajatätikin meni taivaa- seen, voin hyvällä mielellä sanoa.
Uskon, että meni taivaaseen, niin selvästi uskostaan todisti.
Äiti hoiteli sillä tavalla, että isä oli paha asia, paholainen suorastaan.
En voinut pitää isääni mitään yhteyttä ennen kuin 18-vuotiaana.
Koulu meni niin kuin tavallinen koulu menee.
Äiti pakotti kovasti lukemaan. Varmasti siitä johtuu, -
että Forssan yhteislyseoon pääsin parhaana ylioppilaana -
ja pois aikoinaan parhaana ylioppilaana.
Ylioppilaana en mennyt sisälle, tietenkin tavallisena koululaisena.
Koulu oli äidin ohjaamaa hyvin pitkälle -
mutta keskikoulun jälkeen otin omia otteita tästä asiasta.
Olin 13-vuotiaana kesän Ruotsissa, joka auttoi itsenäistymään.
Tällä tavalla.
Oli puhettakin varmaan tästä, -
että meillä oli lukiovaiheessa hyvän ystäväni kanssa, -
insinööriksi kouluttautuneen miehen kanssa yhteinen tyttöystävä.
Samalla luokalla ainoa tyttö. Molemmat ihastuimme häneen.
Kuitenkin uskonasiat olivat esillä vaikka en voi sanoa, -
että elin uskovaisen elämää silloinkaan kokonaisesti.
Olimme jollain luokkaretkellä jossakin hotellissa.
Tämän kaverin kanssa lopulta polvistuimme rukoilemaan, -
että Jumala ratkaisisi, kumpi tytön saa.
Kävi niin, että tytön kanssa tutkinnon jälkeen pyrimme lääketieteelliseen.
Joo. Tänään, kun keskustelimme ennen ohjelmaa -
ja kun olen lukenut elämäsi yhteenvetoa, niin oikein pysähdyin -
siihen, että sinulla kuitenkin oli niin paljon haasteita lapsuudessa.
Se mitä olet elämässäsi tehnyt tähän mennessä, -
niin siinä on ollut alusta pitäen Jumalan sormi mukana.
Joo, minäkin olen näin kokenut. Keskustellessamme otit esille -
samanlaisen kommentin, mitä psykiatri minusta sanoi.
Piti mennä 12 tunnin selkäleikkauk- seen, jossa sitten peräännyttiin.
Hän sanoi, että lapsuuskokemusten jälkeen on ihmeellistä, -
että olet kuitenkin selvinnyt tällä tavalla ja menestynytkin.
Sitten hän yllättäen psykiatriksi sanoi, että tähän on varmasti vaikuttanut -
taustatekijä mikä sinulla on. Hän tarkoitti uskoontuloani. - Aivan.
4-vuotiaana oli sellainen raita elämässäsi, että se huokui eteenpäin.
Sinä olit lääketieteellisen aikana tehtävissä, -
oliko se yhdistys tai jokin, -
jossa olit vahvasti mukana?
Niin. Minut valittiin varmaan elämäntapani perusteella -
lääketieteellisen kandidaattiseuran isännäksi, -
joka oli puheenjohtajan jälkeen arvostetuin virka.
Se oli lähinnä kuitenkin huvimestarin virka, jota lääketehtaat juottivat -
aamuisin ennen kuin järjestettiin kurssin juhlia.
Jossakin vaiheessa opintojen alussa -
olin kesällä lapsesta asti käyttämässäni Uotin kylpylässä -
äitini kanssa viikon lomalla.
Siellä tapasin taas uskovaisia ihmisiä.
Kävin telttakokouksissa uudistumassa ja jättäytymässä.
Kun sieltä tulin Turkuun, niin totesin ettei minusta ole isännän hommiin.
Haluan myöhemmin psykiatrin, silloisen opiskelijaystäväni kanssa -
perustaa kristillisen lääkäri-, lääketieteen kandidaattiseuran.
En muista nimeä mutta kandidaatti- seuraan perustettiin -
kristillinen yhdistys, joka kesti muuta- man vuoden elävänä ja toimivana.
Nyt en löytänyt sitä netistä. - Kyllä.
Sinä itse kutsuit tätä aikaa sellaiseksi, -
että jollain tavalla ehkä voi sanoa, -
että se on tuollainen eteinen tulevaisuuteen.
Jumalan Sana määrätyllä tavalla hallitsi -
mutta et kulkenut ihan Jumalan yhteydessä.
Kyllä. Tämä oli paljolti sitä, niin kuin keskustelimmekin.
Vaimoni Karita totesi, että kaikissa tilanteissa, -
toin, jos mahdollista, esille. Sairaalassa kuoleville potilaille, -
vaikka en itse elänyt uskovaisen roolin mukaan.
Kerroin kun olivat kuolemaisillaan, että jos et ole Jeesusta ottanut vastaan -
se pitäisi tehdä. Ilman uskoa Jeesukseen ei voi päästä taivaaseen.
Jollain tavalla se oli rakkaudesta kumpuava, vaikka et sitä tiedostanut.
Joka tapauksessa siinä oli lähim- mäisenrakkaus, jota Jumala ohjasi.
Varmasti näin oli. Minulla oli myöskin jonkinlainen tietoisuus siitä, -
että jonain päivänä tulisin olemaan mukana Jumalan valtakunnan työssä.
Ajaessani kerran Kuopiosta -
toista tytärtäni katsomaan sairaalaan synnytyksen jälkeen.
Matkalla hienossa luxus autossa, joita lääkäreillä siihen aikaan oli.
30 asteen pakkasessa musiikki soi ja lauleskelin.
Yhtäkkiä ymmärsin, että eräänä päivänä lauleskelen ja ajelen -
tällaisella autolla, tai autolla kuitenkin, -
ja saan kiittää Jeesusta siitä, että ollaan oltu kokousmatkalla.
Joo. Sinulla ensimmäinen liitto kariutui mutta tapahtui sellaista, -
josta sanot parasta, mitä mies voi naisesta sanoa. Kerrotko sen.
Karita vaimoni oli tosi rakkaus.
Vakavampia suhteita elämäni aikana on ollut 3, -
joista ensimmäinen oli opiskeluajan tyttöystävä. Se suhde kariutui.
Sitten oli avioliitto sen jälkeen.
Edellisessä vaimossani ei ole mitään vikaa.
Ei ole pahaa tai huonoa sanottavaa. Kun Karitan tapasin, -
niin tajusin, että en ollut koskaan kohdannut tosirakkautta. - Joo.
Se oli hyvin kipeä prosessi ja varmaan johti enemmän -
maailmassa elämiseen ja rällästämiseen.
Pakenin omaa itseäni ja syyllisyyttä edellisestä avioliitosta.
Kuitenkin tiesin, jos jätän nykyisen vaimoni Karitan, -
niin en koskaan tule tapaamaan tosirakkautta. - Aivan.
Mennäänkö siihen, kun elämässäsi tapahtui tosirakkaus Jumalaan. - Joo.
Se oli tietenkin pitkän prosessin tulos.
Monta kertaa olen miettinyt, eikä tämä mikään ansio ole.
Tietääkseni en koskaan missään vaiheessa ole Jeesusta kieltänyt -
muuta kuin valitettavasti elämälläni mutta en sanoilla.
Tämä oikeastaan tapahtui sillä tavalla, -
että olimme matkoilla serkkujeni luona Humppilassa -
ja siellä oli jotain ihmeellistä puhuttelua tästä asiasta.
Olin silloin erikoistumassa Lahden kaupunginsairaalassa gynekologiaan.
Kun kunnan- ja kaupunginlääkäri systeemi päättyi ja -
terveyskeskuslääkärisysteemi astui tilalle, -
koin etten voi jatkaa järjestelmässä, -
mitä terveyskeskuslääkäri alussa varsinkin edusti.
Lähdin erikoistumaan gynekologiaan. Pakeneminen siihenkään ei auttanut.
Oli tapana viikonvaihde yleensä viettää juhliskellen.
Se oli 26. tai 27. päivä toukokuuta, kun lähdin -
tavanomaiselle viikonvaihdekierrokselle -
Lahden seurahuoneen Hälläpyörä nimiseen yöravintolaan.
Ilta oli vielä varhainen silloin. Siellä istuskelin ja söin jotakin kevyttä.
Myöhemmin sain tietää, että laulajatar Tilda Galambos, unkarilainen, -
oli tullut uskoon mutta lauloi sopimuskauttaan loppuun.
Hänen laulaessaan Jumalan Pyhä Henki alkoi puhumaan ja sanoi, -
että et ole koskaan ystävällesi apteekkarille kertonut minusta.
Tiedät, että hän makaa hyvin vaikeassa tilanteessa Helsingissä -
munuaiskoneessa. Mihin hän joutuu, jos hän kuolee pois.
Jouduin palaamaan Jumalan eteen ja sanomaan, että Herra en ole voinut -
todistaa hänelle, koska en ole itsekään elänyt uskovaisena.
Puhuttelu oli niin voimakasta, että oli pakko lähteä silloin.
Menin kotiin Aleksanterinkadulle ja soitin silloisille ystävilleni -
ja nykyisille tietenkin myös,
Gynekologi Ulla Järvilehdolle ja Kalle Järvilehdolle.
Kumpikin oli omassa puhelimessa, kun yöllä soitin ja kysyin, -
että voiko tällainen lusmuri antaa elämänsä Jeesukselle.
Ottaako vielä vastaan, kun olen niin paljon edestakaisin tsaikkaillut.
Ulla ja Kalle ... Ullahan oli myöhemmin kansanedustajanakin, -
julistivat Jeesuksen nimessä ja veressä kaikki synnit anteeksi.
Se oli kummallinen vapaus, mikä sillä hetkellä koitti.
Vaimoni Karita heräsi siihen. Hän oli tottunut, -
että kaikenlaisia temppuja voi pienessä humalassa tehdä ja -
ajatteli sen menevän krapulan mukana ohi mutta se tauti ei mennyt.
Annoin seuraavana päivänä Lahden helluntai srk:ssa elämäni Jeesukselle.
Karita neljässä päivässä, olimme niin läheisiä toisillemme, -
tajusi, että täysin mullistavaa oli täytynyt tapahtua elämässäni.
Hän oli lähtöisin muotojumalisesta kodista, jossa tunnustettiin -
Jumalan arvo, kunnioitettiin näitä asioita toisin kuin tänä päivänä.
Jumala, kirkko ja nämä asiat olivat tärkeitä.
Hän näki, että oli jotain, minkä hänelle läheinen ihminen sai kokea, -
kun hän yöllä rukoili puhelimessa. Neljän päivän päästä, -
ehkä elämäni suurin kiitosaihe oli, että Karita antoi elämänsä Jeesukselle.
Sitten työparina 24/7 niin -
olette saaneet ammentaa Jumalan lähteestä yhdessä, -
missä olette liikkuneetkin.
Eri puolilla, jopa Taiwanilla, olette olleet lääkärihommissa.
Mutta yksi asia sinulle tuli, kun sait uskon -
tai moni asia lähti muuttumaan tietysti.
Havaitsit, että yhteiskunnassa nimenomaan lääketieteen alueella -
on asioita, jotka sinua murehduttaa.
Yksi liittyy gynekologian alueeseen eli abortti.
Kerrotko tästä vähän. Miten se avautui sinulle, -
että kysymyksessä on itse asiassa oikeastaan murha.
Niin, se on rehellisesti sanoen murha.
Ehkä palaan täsmentämään jatkossa. Toukokuussa tulin uskoon.
Kesän aikana en ollut osastolla, missä olisi joutunut suorittamaan näitä -
erikoistuvan lääkärin aamuun kuuluvaa 4-6 raskaudenkeskeytystä.
Vapaa aborttilaki oli tullut voimaan vuonna -70 muistaakseni.
Tämän seurauksenahan nuoria naisia tai tyttöjä kävi keskeytyksessä, -
jopa 3 kertaa vuodessa.
Toisin kuin Ruotsissa Suomessa homma eteni väärässä järjestyksessä.
Ruotsissa aloitettiin tehokas ehkäisyvalistus, Suomessa se puuttui.
Kun vapaa aborttilaki astui voimaan, koko homma meni ihan hungingolle.
Vasta seuraavana keväänä oli vuoro siirtyä sellaiselle osastolle.
En muista miten laistin kuukaudet abortin tekemisestä muulla tavalla.
Ymmärsin etten uskovaisena voi jatkaa abortin tekoa varsinkin, kun -
silloin ultraääntä ei käytetty gynekolo- giassa varhaisraskauden toteamiseen.
Silloin raskaudentoteaminen ja sikiöniäntoteaminen -
perustui äidin antamaan esitietoon.
Jos äiti oli kovin pyylevä niin tutkiminenkin oli vaikeata.
Lääkärin ammattitaito joutui kovalle koetukselle. Toinen lääkäri -
oli yleensä katsonut, kun tuli suorittavan lääkärin vastaanotolle.
Siinä valitettavasti tehtiin monta kertaa ratkaisuja, jotka -
eivät olisi mahtuneet lain sisään, jos olisi ollut ultraäänet käytettävissä.
Kraniotomia eli kallonmurskauspihdit oli ahkerassa käytössä poliklinikalla.
Kaksi kertaa olen ollut mukana pikkusektiossa, -
jossa olisi syntynyt elävä terve lapsi mutta, -
koska abortti oli päätetty suorittaa, -
minä en lasta lopettanut, mutta se hoidettiin siinä tilanteessa.
Joo tämä on ollut sinulle asia, jonka kanssa olet joutunut keskustelemaan.
Kun olet työpaikkoja ja uraa valinnut, niin sillä on ollut määrätty vaikutus.
Kyllä. Tämä johti siihen, että kun minulla taas oli edessä -
aborttihommaan siirtyminen, -
niin päivystämässä ollessani koin, että Jumala taas puhuu minulle.
Kirjoitin dosentti Tervilälle, esimiehelleni, lausunnon, -
että en suorita enää raskauden keskeytyksiä -
muuta kuin vitaali-indikaatiolla, -
mikä tarkoittaa äidin elämää ja terveyttä vakavasti vaarantavaa syytä.
Jätin tämän Tervilän pöydälle. Prosessi eteni nopeasti -
vaikka kollegani olivat valmiit tekemään aborttini, -
halusimme tietää suomalaisen kannan asiaan.
Ei uskottu, että lääkäri voitaisiin erottaa.
Niin kävi, että sairaalalautakunta erotti ja kaupunginhallitus hyväksyi.
Ulla Järvilehto ystävineen, kansanedustaja vei -
korkeimpaan hallinto-oikeuteen prosessin.
Erottaminen hyväksyttiin äänin 3-1.
Olen ainoa suomalainen lääkäri, joka omantunnon syistä erotettu virasta.
Tämä ei onneksi päättynyt siihen. Parin vuoden päästä -
prof. Olli Castrén otti minut Kuopion Yliopistoon.
Hän oli minulla opettajana Turussa.
Soittaessani hän sanoi ettei häntä kiinnosta teenkö abortteja.
Jos osaat leikata, niin tervetuloa. - Aivan.
Uskon, että tällä alueella on kätilöitä, sairaanhoitajia, paljon sellaisia, -
joille uskovina tämä on problemaattista.
Tämä oli syy, miksi halusin, että viedä kuvion läpi -
vaikka kollegat olisivat suorittaneet keskeytykset.
Olen keskustellut ja luennoinut kätilöille, sairaanhoitajille, -
ja lääkäreille tästä asiasta ja tämä on ongelma. - Aivan.
Sinulle hyvin paljon uskoontulon jälkeen -
Pyhä Henki on kertonut monia asioita, antanut näkyjä.
Sillä on ollut vaikutusta ja yksi esimerkki on Taiwanille lähtö.
Niin. Meidät irtisanottiin virka-asunnosta -
ja muutimme Vääksyyn vuokra-asuntoon.
Vuonna -75, eli vuosi sen jälkeen kun minut oli erotettu, oli rukouksessa.
Ystäväni lähetyssaarnaaja Rauno Jalavisto oli kylässä.
Rukouksessa näin, kuinka kiinalainen mies tuli eteeni ja sanoi, -
että palvelemme kuolleita Jumalia, -
tarvitsemme elävän Jumalan todistajaa.
Näky jatkui vielä, että tämä vahviste- taan järjellisesti 2 viikon sisällä.
Viikon päästä tuli tohtori Deililtä kutsu Taipeihin hänen klinikalleen.
Tämä oli se järjellinen vahvistus. Lähtö Taiwanille siirtyi vuoteen -79.
Tärkeää oli myös, että toisessa, jälkeenpäin saamassani näyssä, -
seisoin paikalla, jossa takana oli iso valtameri ja edessä korkeat vuoret.
Ihmettelin ja piirsin näyn useamman kerran paperillekin.
Oikealla oli suuri n. 30 m. läpimittainen valkoinen kupoli.
Vasemmalla hiukan keskemmällä samanlainen.
Kukaan Suomessa ei osannut selittää mitä nämä voisivat olla.
Kun mentiin Taiwanille, niin ensimmäisenä iltana seisoessani -
virka-asuntoni katolla Rauno Jala- viston kanssa, katselimme vuorille.
Taiwanilla on keskellä korkea vuoristo, takana Tyyni valtameri.
Nämä olivat niin kuin näyssä ja yllätys. Oikealla näkyi 30 m. halkaisijaltaan -
valkoinen pallo, samoin vasemmalla, joita olin ihmetellyt.
Kysyin Raunolta, joka oli ollut Taiwanilla lähetystyössä pidempään, -
että mitä nämä ovat? Hän sanoi, että ne ovat säähavaintopalloja, -
jotka 2 vuotta sitten taifuuni lennätti näille paikoille.
Ihmeteltiin ja itku tuli, kun nähtiin, kuinka tarkkaa Jumalan ohjaus on.
Jumala näytti näyn, missä säähavaintopallot olivat.
Näytti -75, -77 taifuuni heitti ne tälle paikalle.
Nyt -79 saatiin yhdessä todistaa asia, mitä Vääksyssä ihmeteltiin. - Aivan.
Monenlaista teillä on elämässä tapahtunut.
Hirvikolarikin sattui, joka oli vaarassa tuhota sinun työvälineesi.
Niin, minulla oli avautumassa KYS:iin yliopistoura -
Olli Castrénin positivisella myötävaikutuksella.
Väitöskirjan tekoa jne. Jumala oli suunnitellut, että Taiwan toteutuisi.
Katja tyttären kanssa kokousmatkalta tullessa jouduimme hirvikolariin, -
josta Jumala ilmoitti siitäkin etukäteen.
Kun auton lasinsiruista noustiin... Katjalle oli maininnut, -
että ole turvallisella miellä. Jumala varoitti hirvikolarista.
Hän totesi noustessa, että meillä on hyvä Jeesus.
Ensin varoitti, nyt varjeli. Katjalle ei tapahtunut mitään.
Minulta, gynekologin 2 tärkeintä sormea, varsinkin etusormi, vaurioitui.
Jouduin 4 kk sairaslomalle.
Tämä osaltaan vaikutti siihen, että pääsin Taiwanille -
opettamaan kiinalaisia gynekologiaan erikoistuvia lääkäreitä.
Siilinjärven helluntai srk lähetti myös Karitan lähetyssaarnaaja nimikkeellä.
Nythän sormet näyttävät ihan terveiltä. - Ne paranivat Taiwanilla, -
kun tein hyvin pitkiä leikkauksia. Lähin lähetyssairaala oli Taipeissa, -
vain 300 km päässä mutta rautatie valmistui vasta lähtiessä.
Yhteydet sinne olivat erittäin huonot, laivalla tai lentokoneella.
Taiwanin lehtokoneet olivat sellaisia kuin olivat ettei kukaan niitä suosinut.
Siellä joutui tekemään usein hirveän pitkiä leikkauksia, koska -
Tšiang Kai-šek oli aikoinaan koulutta- nut lääkintämiehistä lääkäreitä.
Kun he olivat käyneet leikkaamassa ensimmäisiä keisarinleikkauksia -
niin ensimmäinen, onneksi tehtiin spinaalipuudutuksella, äidin eikä -
lapsen henki ei ollut vaarassa nopeuden takia.
Oli yllätys, kun menin sisään, että ihon alla ei ollut normaalia kudosta -
vaan kohtulihakset, vatsanpeitteet ja iho -
oli ommeltu kaikki samaan pakettiin.
2,5 tuntia me otettiin vauvaa ulos kohdun takaosasta.
Tämän jälkeen osasin mennä varovasti sisälle.
Tästä syystä korjausleikkaus kesti kolmisen tuntia. - Joo.
Ennen kuin viimeinen 2 min. alkaa olisin vielä todennut sen, -
että Katin kanssa olette nyt paljon kiertäneet seurakunnissa eri puolilla -
pitämässä opetuksia, saarnoja, mitä olette tehneetkään.
Aborttikysymys nosti meidät pinnalle, ja sain Jumalalta vahvistuksen, -
että tehtävämme ei ole lähteä politiikkaan kansanedustajaksi -
vaan Jumalan valtakunnan työhön ja niin Hän kutsui meidät molemmat.
Yli 30 vuotta ehdittiin olla mukana Suomessa, Ruotsissa ja Taiwanilla -
kertomassa Jeesuksesta. Yhdessä olemme kulkeneet 30 vuotta ja -
saaneet olla Jumalan armosta osallisia.
Sinulle on ollut aina tärkeää, kun olet liikkunut, -
että Jeesus on vahvasti mukana. - Kyllä.
Se oli ehdoton ehto, kun pyydettiin abortista puhumaan.
Ehtona oli, että saamme kertoa myös Jeesuksesta. - Aivan.
Nyt, Markus, annan vapaan sanan. Pyhä Henki ohjatkoon sinua.
Kiitos ja kiitos tästä mahdollisuudesta kertoa ystäville ja suomalaisille, -
että on tärkeää, ettei lämmittele Jumalan tulilla, kuten minä tein.
Sekin on parempaa kuin elää kylmästi maailmassa.
Ennen kuin otat Jeesuksen vastaan sydämeesi, annat elämäsi Hänelle, -
elämä on hyvin puolinaista ja rikkinäistä.
Minä tartuin silloin Johanneksen evankeliumiin 6:37.
Jakeen loppuosassa Jeesus sanoo -
"...sitä, joka minun tyköni tulee, minä en heitä ulos."
Tartuin tähän raamatunjakeeseen.
Annoin Järvilehdoille soittaessani elämäni Jeesukselle ehdoitta.
Olen edelleen uskossa, se on kestänyt ja uskon, että kestää taivaaseen asti.
Toivon, että siellä yhdessä sinä katsoja olet mukana.
Ei riitä, että kuulut johonkin kirkkokuntaan tai yhteisöön.
Täytyy olla sydämessä henkilökohtainen usko Jeesukseen.
Kun koet Jeesuksen rakkauden, -
Pyhän Hengen täyteyden ja läsnäolon elämässäsi, -
niin saat kokea, että silloin vasta elämä on elämisen arvoista.
Älä päästä päivääkään menemään niin ettet olisi uskossa Jeesukseen.
Se on tärkeintä mitä ihmiselle voi tapahtua.
Ainoa joka vie voittajana perille taivaan kotiin.
Olitpa nuori tai vanha ota Jeesus vastaan. Hän ei heitä ulos.
Kiitos Markus. Tässä oli liian vähän aikaa.
Olisit voinut avata monia asioita mutta päädyimme asioihin, -
jotka ovat meille kaikille lääkettä, koko elämälle ja ruumiille.
Kiitos tästä hyvin avoimesta ja meille neuvoa antavasta ohjelmasta.
Kiitos Martti ja kiitos tästä tv-ohjelmasta, -
jota olette pitäneet Mirjan kanssa näin pitkään.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola