ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Mauno Jouppi.
Tere tulemast Mauno! - Tänan!
Sa oled pärit Lõuna Pohjanmaalt.
Su nooruspõlv möödus Isokyrös
ja oled praeguseks sinna Vaasast tagasi läinud.
Räägi aga hetkeks oma lapsepõlvest ja noorusajast.
Ma sündisin Jyväskyläs, aga ma ainult sündisin seal,
sest mu vanemad kolisid Pohjanmaale ja mina muidugi koos nendega.
Ja kõik me pere lapsed, keda oli kokku kuus.
Me elasime maapiirkonnas, kus meil oli oma maakoht.
Õppisime kasvatama porgandit ja kartulit
ning karjatama lehmi, hobust ja lambaid.
Rõõmustasime kõigi loodusandide üle.
Me vanemad õpetasid meile õhtupalvet,
mis kõlas selliselt:
"Jumal, laste sõber, sind ma tahan tänada.
Sulle annan südame ja sulle usaldan oma elu,
kuni lõpuni välja.
Jeesuse nimel, aamen."
Juba lapsena ma teadsin,
et inimesel on vaenlane ehk kurat, kes kiusab teda algusest peale.
Ta sosistas ka mulle: "Maailma uksed on lahti.
Mauno, ära enam palveta
nagu su ema-isa ja nooremad vennad palvetavad."
Nii jätsingi palvetamise sinnapaika, tehes seda täiesti teadlikult.
Hakkasin hoopis vaatama neid "avatud uksi",
mõeldes: "On seal maailmas siis ikka nii häid avatud uksi,
et peaksin nende pärast õhtupalvused ära jätma?"
Kuigi lapsena oli mul tugev usk Jeesusesse,
aga ma jätsin nii Tema kui palvetamised kõrvale.
Nii see tõesti juhtuski, kuniks seisid oma elus ühel ristteel.
Sa käisid kõik koolid Isokyrös läbi ja läksid seejärel tööle.
Ma käisin koolis Vähäkyrös,
kuna seal olid vanad koolid ühendatud.
Ma käisin seal 5 klassi.
Seejärel käisin mõne aasta Vähäkyrö keskkoolis.
Aga mul oli nii kõva tahe minna tööle ja saada ekskavaatori juhiks.
Olin tööle minnes 16-aastane.
Suvel, kui ekskavaatori peal alustasin, sain 17-aastaseks.
Kuidas sa nii noorelt alustada said? 18. eluaasta on ju vist piir.
Tollal polnud mingeid piiranguid.
Ekskavaator oli traktori peal.
Tollal polnud mingeid juhilube ega piiranguid.
Sellest on nii palju aega möödas.
Ekskavaatorid on olnud su peamisteks töövahenditeks
kogu su elu.
Jah. Nii on. Vahepeal olin ka sõjaväes.
Ma olen sõitnud ka veoautoga, aga mitte väga palju.
Sihikul olid kogu aeg ekskavaatorid.
Tegevust oli kogu aeg - kaevamisi ja muid tegevusi.
Kas sa olid kogu aeg Vaasas?
Olin peale sõjaväge Vaasas, alustades mitmes maakohas.
Olin Vaasas 40 aastat,
töötades kopamehena ja kaevates teistele auke.
Paarkümmend aastat oli sul ka oma firma.
Jah. Mul oli 15 aastat oma firma,
mille lõpptulemus osutus me jaoks ühtpidi kui õnnistuseks,
kui me firma pankrotti läks.
Mu naine oli hakanud palvetama:
"Jeesus, siin ma olen - tee, mida tahad!",
sest ta nägi, kuidas arvete hulk oli mäekõrgune
ja kuigi ööd ja päevad tehti tööd, ei andnud see mingeid tulemusi.
Sul oli 3 ekskavaatorit ja 2 palgatud juhti. - Just.
Millised suuremad objektid sulle meenuvad?
Suuremad objektid olid Vaasa linnas.
Kaevasime tänavaid ja uusi ehitusmaid.
Tollal tehti neid üsna palju.
Meie vanuseklassis inimesed tahtsid omale tihti oma kodu ehitada.
Uusi ehitusmaid tuli juurde.
15 aasta jooksul oli tööd enam kui küllaga.
Kaevamine on täpne tegevus,
kuna maa all kulgevad mitmed kaablid ja torud.
Kas vahel juhtus ka, et kaevasite need katki?
Jah, ikka juhtus. Õnneks küll harva.
Tihti oli viga joonistes, aga juhtus.
Sa läksid pankrotti, mis oli sinu jaoks üsna raske,
kuna olid ju investeerinud palju ja teinud pikki tööpäevi.
Töötasid nädalalõppudel jne., kuid sellest ei piisanud eduks.
Jaa. See oli Pohjanmaa mehe jaoks väga karm lugu.
Aga teistpidi ka rõõmustav lugu,
sest Jeesus tahtis mulle näidata,
et Ta teab kõigist mu raskustest ja teab neist kuni tänaseni,
kuigi täna on juba kõik hästi.
Kuid kas polnud nii, et su naine nägi, et oli vaja midagi uut.
Ta nägi, et "must sein" on ees.
Olime 20 aastat olnud abielus,
aga kumbki meist polnud veel kordagi avanud Piiblit.
Nii et, kui oleksime Piibli vahel suuri rahatähti hoidnud,
oleks need seal kenasti alles olnud.
Aga kui ta nägi, et mul hakkas halvasti minema,
hakkas ta mu eest palvetama, et Jumal aitaks mind mu asjades.
Ta rääkis, kuidas ta oli Helsingi Misjonis
Jeesuse oma Päästjana vastu võtnud.
Ta hakkas palvetama ka minu pääste eest.
Alguses ta ei öelnud midagi,
aga kui me magama läksime, võttis ta mult ümbert kinni.
Ta palvetas igal õhtul: "Jeesus, päästa Mauno!"
See oli 1980'ndatel Billy Grahami ajal. - Just.
Kõik see toimus ühel staadionil.
Kui õigesti mäletan,
andis nädala jooksul u 8000 inimest oma elu Jeesusele.
Sinna tuldi üle kogu Soome.
Olid ka ettevalmistavad teenistused,
kus räägiti, et selline suurüritus on tulemas.
Ka Vaasast läks sinna mitu bussitäit inimesi.
Minu naine seal hulgas.
Tundsin suurt häbi, et mu naine sinna vaimulikule üritusele läks.
Aga kui ta tagasi tuli,
polnud see su jaoks teps mitte rõõmus asi.
See ähvardas sind katastroofiga. - Just.
Asi oli katastroofi lähedal.
Kord ütles mu naine mulle otse: "Mauno, sa oled patune mees.
Jeesus lepitas su patud Kolgata ristil ja tahab sulle su patud andeks anda
ning tulla su südamesse elama."
Ta ütles seda veel ka paar-kolm nädalat hiljem,
mispeale panin ta valiku ette - kas Jeesus või mina?
Ta ütles, et Jeesust ta ei jäta.
See oli karm koht.
Ta ütles, et ta oli enam kui kindel,
et kui ma polnud jätnud teda maha ilma Jeesuseta,
ei jätaks ma teda maha ka koos Jeesusega.
Ta omas selles osas kindlat usku.
Kui ma aga seda teist korda kuulsin
ja jälle ähvardasin oma pere maha jätta,
kuna ta rääkis muudkui Jeesusest,
siis kogesin kui torget oma südames
ja mulle meenusid lapsena palutud õhtupalved.
Olin ju kunagi isegi uskunud seda Jeesust, kellest Kaisa rääkis
ja seda veel siiras lapse meeles.
Jeesus polnud mulle kunagi midagi halba teinud.
Siis läksin keldrisse palvetama
ja ütlesin: "Jeesus, sa pole mulle mitte kunagi midagi halba teinud,
mistõttu anna mulle andeks!"
Ma ei osanud midagi muud öelda.
Siis aga läksin tagasi tuppa nagu midagi poleks olnudki.
Naine ei öelnud selle peale sõnagi, et olin ähvardanud pere maha jätta.
Ta oli nii kindel, et ma ei tee seda.
Kuidas kogu see lugu siis edasi läks?
Asendamatu lahendus võib tulla inimesele
nii muusika kui ka kuuldu kaudu.
Mu sees keerles see kui vana grammofon:
"Ma olen patune mees."
Käies Jumala Sõna kuulamas, ütlesin: "Ma pole patusem, kui teised."
Kui aga koju läksin, olin veelgi patusem.
Sest seal räägiti sellest,
kuidas patt hävitab inimese ja ta lähedaste elud.
Siis öeldi veel, et kui inimene sureb uskmatu südamega,
siis ta satub põrgu ja igavesse hukatusse.
Minu meelest oli see väga hästi kuulutatud.
Seoses sellega tekkis mul tegelik vajadus pääste otsimiseks.
Jumal ise ilmutas.
Olin öelnud Kaisale: "Ma usun küll Jumalat,
aga ära sina mulle sellest räägi!"
Kuid Jumal kõnetas mind läbi lähedaste ja jutlustajate.
See oli Jumala poolt hea töö. Ta küpsetas patusele viljad valmis,
sest ma ei mõistnud, mis asi see patt on.
Tema küpsetas need viljad valmis.
3. aprillil, 1988. aastal kell 17:50
põlvitasin Vaasas Uutaniemi kirikus koos pastoriga.
Tunnistasin Jumalale omad patud
ja kutsusin Jeesuse oma elu Issandaks.
Ja kui ma siis kuulsin, et mu patud on mulle andeks antud,
tuli ka rõõm mu südamesse.
Rõõm tuli ahastuse asemele, mida patt toob.
See oli te pere jaoks väga suur muutus.
See oli meie elus tõesti suur muutus.
Kui mu naine usklikuks sai, ütles ta ema:
"See tüdruk on hulluks läinud!"
Ta ei teadnud, et Jumalal on omad "hullud"
ja et need "hullud" tahavad rääkida Jeesusest.
Kui sa usklikuks saades töötasid ekskavaatoritega,
siis olid sul hoopis teised mõtted.
Jah.
Ka töö võib laabuda palju paremini, kui usud Jeesusesse.
See mõjutas nii, et mul oli suur rõõm minna tööle.
Mõtlesin: "Teen seda tööd justkui Jeesusele."
Kuigi ka teised tegid seda tööd, tegin mina seda kui Jeesusele
ja olin tänulik selle eest, et sain tööl käia."
Nii sain seda tööd teha kuni oma tööelu lõpuni.
Kui sul tööd polnud, said sa siis ka rääkida inimestele sellest muutusest?
Jah. Üks selline Jumala korraldatud olukord oli siis,
kui ma ühes eramajade rajoonis keskkütte trassi kaevasin.
Tegime kohvipausi ja olime just ühe maja trepi kohal.
Istusime trassi kraavi äärde ja hakkasime einet võtma.
Maja peremees tuli meiega rääkima.
Ajasime juttu maast ja ilmast.
Ta rääkis, et ta oli just Rootsist tulnud,
kuna üks ta tütar elavat seal.
Tütre üks laps oli haigeks jäänud.
Lasin tal jutu lõpuni rääkida.
Kui ta oli jutu pisarsilmil ära rääkinud,
küsisin: "Kas võime palvetada Jeesuse poole,
et Ta puudutaks seda last?"
Ta ütles, et võib küll, suutmata läbi nutu rääkida.
Palusin lühidalt: "Jeesus, õnnista seda last ja tema peret!
Puuduta neid kõiki, et nad vabaneksid sellest haigusest
ja saaksid terveks.
Ja et nad saaksid ka kord päästetud! Aamen."
See mees ütles,
et ta poleks kunagi osanud midagi sellist oodata.
Kord olin Vaasa kohalikel valimistel üks kandidaatidest.
Hiljem sain teada, et ma sain nende perelt 5 häält.
Nad kõik tahtsid minu poolt hääletada.
Kogu see pere.
On olnud palju erinevaid lugusid.
Tööobjektil kutsuti mind objekti pastoriks
ja kodukülas oma kandi prohvetiks.
Ma naudin neid nimesid seepärast, et nad ei tea, et ma armastan Jeesust.
See on suur au
ja ma võtan selle hea meelega vastu.
Kas olid ka Vaasas kirikute nõukogus? - Olin.
Tegelikult olin kõigis usalduslikes ülesannetes.
Ma olin ka linna volikogus.
Sa olid 12 aastat kirikukogu esindaja.
See on oluline asi, et said sellele kohale.
See oli kopamehe jaoks tõesti tähtis sündmus.
Kui valituks osutusin,
siis ma tegelikult ei teadnudki, mille sisse ma astun.
Keeldusin kahel korral kandideerimast.
Siis aga sain südamesse tõuke
ja mõtlesin, kuidas ma küll sellisest kohast keeduda saaks?
Nii otsustasingi: "Olgu! Lähen!" ja olingi sellel kohal kolm ametiaega.
Olin sellel kohal esindajana
ja nägin läbi ja lõhki Soome kiriku seisu.
Nägin, kuidas seda juhitakse ja mis erinevad ülesanded kõigil on.
Üldiselt sai mulle seal kõik selgeks.
Pean tõdema, et oleks tore,
kui kirik püsiks oma ülesannete juures -
kuulutaks Jumala Sõna
ja õpetaks seda selliselt nagu see Piiblis kirjas on.
Samuti juhiks ja julgustaks inimesi astuma usuteele.
Sest tuleb päev, kui enam ei elata, vaid siirdutakse "teisele poole piiri".
Ja kui asjad pole korras, siis kuidas sa tead, kuhu satud?
Kirikukogu koosolekutel hääletati kõigi nende asjade eest.
Olid hääletused, mis jagunesid imelikul viisil.
Oleksin oodanud hääletusi kirikule tähtsate asjade suhtes.
Näiteks vaimulike asjadega seotud hääletusi.
Seal võinuks olla üksmeel selles,
et Püha Vaim ja meie võinuks jõuda samale tulemusele.
Aga mingil põhjusel jagunes see enam vähem pooleks.
Koguduse asjades polnud meil kõigil ühesuguseid vaateid.
Loodetavasti kõnetab Jumal veel neid kõiki.
Vaasa, Isokyrö ja kogu Lõuna Pohjanmaa
on nn. "Soome piiblivöö".
Üldiselt on seal palju Jumalat usutud.
Kas sinu meelest on seal ka olukord samamoodi muutunud
kui kogu Soomes?
On küll muutunud.
Me kirikutes on palju nö pealtvaatajaid.
Pakutakse ühtesid ja samu programme -
nii Helsingis, kui meil Isokyrös.
Need püüavad inimeste tähelepanu,
kuid kõige selle keskel ununevad kõige tähtsamad asjad
nagu päästesõnum ja evangeeliumisõnum Jeesusest.
Samuti Piibli lugemine.
Piiblid seisavad lihtsalt raamaturiiulil.
Nagu see meiegi peres 20 aastat oli - keegi ei võtnud Piiblit kättegi.
Aga tänu Jumalale, et nüüd on see meil iga päev käes.
Ütlesid, et lugesid lapsena õhtupalvusi
ja su vanemad ning eriti ema avaldasid sulle teistelgi viisidel mõju.
Aga nüüd pole enam ka pühapäevakoole.
Koolideski ei tohi enam usuõpetust olla.
See kõik viib väga raskesse olukorda.
Soomes on juba 3 põlvkonda, kes on olnud nö loobujad.
Varsti ei tea isegi vanavanemad enam Jeesusest midagi.
Hetkel on vanavanematel kõige tähtsam ülesanne -
rääkida nende andide kaudu, mis neile on jäänud
või mille nad on saanud.
Rääkida, et on olemas igavik, taevas ja põrgu.
Samuti peaksid nad lihtsal moel rääkima,
et uskudes saadakse patud andeks ja saadakse igavene elu ning pääste.
Aga kui keeldutakse Jumalast või ollakse ükskõiksed,
siis teine valik on põrgu.
Kolmandat varianti pole.
Kuigi räägitakse, et mitu varianti on olemas.
Aga paraku ei ole.
Sa oled praegu pensionil
ja oled korraldanud evangeelseid hommikusööke.
Räägi lähemalt, mida see endast kujutab?
Tegu on täiesti tavalise kohvikuga,
kus kohtume laupäeva hommikuti k 9.
Ma räägin kohvikupidajaga läbi,
et ta keedaks meestele kohvi ja valmistaks neile hommikusöögi.
Hind oleks kuskil 5-6 näo peale, mis makstakse koha peal.
Lisas sellele on seal siis vaimulik sõnum ja muusika.
Seal räägitakse meestele Jeesusest.
Mehed istuvad seal kohvikus otsekui parlamendis,
kuigi see pole ehk kõige parem näide.
Kuid nad istuvad ja vestlevad seal omavahel.
Ja on kohti, kus mehed kohe tahavadki tulla kokku,
et kuulda Jumala Sõna.
See on minu meelest väga tore. See on Jumala ja mitte inimeste töö.
Seepärast usungi, et on hea teha meeste hulgas midagi sellist.
Käia ühest kohvikust teise ja pidada selliseid teenistusi.
Kui seda ei teeks,
ei saaks ju ka inimesed õppida tundma Jeesust.
Eeldan, et seal on vanemad mehed - mitte 20-30-aastates?
Peamiselt on tõesti vanemad mehed, aga aeg ajalt on ka 30'ndates mehi.
Sest nagu näha,
siis just noorte põlvkond - 20-30'ndates on hukas.
Jah. On kahetsusväärne,
et koolides ei anta enam usuõpetuse tunde.
Rääkimata veel Piibli lugemisest.
See on ohtlik olukord kogu maa ja rahva kontekstis.
Jumala Sõna kuulutamise ja õpetamise keelamisega
võetakse endile suur vastutus.
Selle keelamisega
võetakse see vastutus "oma isiklikule kontole".
Isegi, et Jeesus ütles: Laske lapsed minu juurde tulla
ja ärge keelake neid,
sest selliste päralt on Jumala riik!"
Ka täiskasvanud võivad saada laste sarnaseks.
Uskudes Jumalasse võivad nad päästetud saada.
Küsin veel, et millest sa unistad?
Kui Jumal annab sulle veel eluaastaid,
siis mida sa tahaksid näha ja mida ise koos naisega ära teha?
Kõigepealt tahan koos naisega iga päev palvetada.
Naisega koos asju kokku leppida ja siis palvetada.
Siis tahan lugeda Piiblit, teadmaks, kellest ja mida ma räägin.
Jagada seda kõike edasi nende andidega,
mille Jumal on mulle andnud.
Jagan seda ükskõik kellele, kes vastu tuleb
ja kes tahab kuulda ning seda vastu võtta.
Sa käid ka aegajalt erinevatel teenistustel kõnelemas.
Aegajalt ikka käin jah.
Milline on su lemmikkirjakoht Piiblist?
Minu lemmikkoht on Johannese 3:16.
Võin ma selle ka välja öelda? - Muidugi võid.
"Sest nõnda on Jumal maailma armastanud,
et ta oma ainusündinud Poja on andnud,
et ükski, kes temasse usub, ei hukkuks,
vaid et tal oleks igavene elu."
Sa kohtud paljude oma eakaaslastega ja ka teiste inimestega.
Osaled erinevatel peresündmustel, matustel ja muudel üritustel.
Kõige selle keskel tekkib vast ikka küsimus:
"Kas see inimene sai kutse taevasse või mitte?"
Just nii.
Või ka mõte: "Kui ma vaid oleksin saanud talle rääkida!",
kui on teada, et inimene ei teadnud sellest.
See on elu suurim küsimus - kui sellest vaid aru saadaks.
Jah ja see kõik käib ka vaevaliselt,
sest inimese lihalik loomus on aeglane end liigutama.
Kuigi sees põleb suur Jumala saadetud tuli,
avaldab lihalik loomus vastupanu,
tehes just seda, mida tema tahab.
Sinagi olid valmis hävitama oma abielu,
kui su naine usklikuks sai.
Sest sa ei tahtnud alistuda.
See on ju väga karm asi. - On küll.
Hingevaenlase töö on sama kindel kui Jumala töögi.
Hingevaenlane töötab kogu aeg iga inimese juures.
Ta lahjendab Jumala Sõna ja mõisteid -
Jeesus, rist ja Jeesuse veri.
Ta ei luba inimestel kuulda,
et need juhivad inimese kitsa värava juurde,
kust kunagi sisse saab,
vaid ta juhib inimesed laiale teele.
Jeesuse nimi on just see nurgakivi ja komistuskivi.
Hingevaenlane ei taha kuulda, kuidas inimesed sellest räägivad.
Jah.
Olen usklik olles näinud, et mul on tegelik vaenlane,
kes püüab mulle ette sööta kõike, mis mu lihalikule loomusele meeldib.
Näiteks: "Tee seda homme, mida täna teha plaanisid!
Ära tee seda täna!"
Ta oskab juhtida inimesi vales suunas.
Ta on kõikide valede meister. - Just.
Inimene jääb alatiseks hingevaenlasega maid jagama.
Kuna meil on taevane päritolu,
siis me ei saa hakkama ilma Jeesuse nime väeta. - Just.
See on väga tähtis. - On.
Kuna me räägime Jeesuse nime väest,
siis ma annan sulle paar minutit, et jagada vaatajatega,
mida Jumala Vaim su südamele annab.
Jumala Sõnas, Johannese 14:1-6 ütleb Jeesus meile:
"Teie süda ärgu ehmugu!
Uskuge Jumalasse ja uskuge minusse!
Minu Isa majas on palju eluasemeid.
Kui see nõnda ei oleks,
kas ma siis oleksin teile öelnud, et ma lähen teile aset valmistama?
Ja kui ma olen läinud ja teile aseme valmistanud,
tulen ma jälle tagasi ja võtan teid kaasa enese juurde,
et teiegi oleksite seal, kus olen mina.
Ja kuhu ma lähen, sinna te teate teed.”
Toomas ütles talle: Issand, me ei tea, kuhu sa lähed,
kuidas me siis võime teada teed?”
Jeesus ütles talle: Mina olen tee ja tõde ja elu.
Ükski ei saa minna Isa juurde muidu kui minu kaudu."
Sõber, kui jutt käib usust Jeesusesse, siis jutt on elu kõige kallimast asjast.
Julgustan sind täna ütlema Jeesusele: "Ma tahan kuuluda Sulle!
Võta terve pakett!"
Jeesuse nimel ja veres on su patud sulle andeks antud,
et saaksid osa Jumala lapse rõõmust, rahust ja vabadusest
ja et Piibel ja Jeesus saaksid sulle armsaks.
Palvetagem!
Isa, tänan, et täna on päästepäev ja sa võtad täna patuseid vastu.
Tänu sulle Jeesus, et sa tulid patuseid päästma.
Sa ju ütlesid, et terved ei vaja arsti, vaid haiged vajavad.
Aamen.
Aitäh Mauno Jouppi,
et saime avameelselt uurida sinu, su naise ja su pere asju.
Samuti seda, et pankrotti minek osutus su jaoks päästeks,
juhtides sind Jeesuse teele.
Aitäh sulle ja olgu see saade paljudele julgustavaks vastuseks sellest,
et meil on elav Jumal ja Tema hoiab ja päästab ka täna.
Aitäh! - Tänan!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1770 (kõne hind 10).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa