ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Markku Karonen.
Tere tulemast Markku! - Tänan!
Oli tore tulla ja siin olla. Aitäh selle võimaluse eest!
Tore algus saatele.
Saate kombestiku kohaselt alustame sellest,
kes on selline Markku Karonen?
Nii et, räägi oma lapsepõlvest ja selle algusaastatest.
Ma olen pärit Järvenpäält. Elasin seal 50 aastat.
Nüüd olen umbes 4 aastat elanud Heinolas.
Mul oli tõeliselt hea lapsepõlv.
Mu lapsepõlves olid olemas need asjad,
millest paljud on kahjuks ilma jäänud.
Ma olen tänulik Taevaisale.
Mul oli lapsepõlves vabadus mängida.
Mind alati kannustati ja julgustati.
Mind hoiti süles. Isa jutustas õhtujutte metsloomadest.
Alati valitses suhtumine: "Sa oled hea poiss!"
Mingeid laitusi ja noomimisi polnud.
Niimoodi ma oma elu alustasingi.
Mõeldes tänapäeva lastele, siis mida me nende kohta kuuleme
ja mida rääkis ka mu eelmine saatekülaline,
siis paljud lapsed pole tundnud mingitki armastust
ja see võib peegelduda kogu nende ülejäänud elus,
kui tegu on väga raskete juhtumitega.
Aga see oli sinu jaoks suur kingitus, et sul oli selline keskkond.
Usujuured olid seal samas olemas.
Sa said kõike seda, mida paljud ei saa.
Aga sina said.
Saan aru, et ka su naine on pärit samasugusest keskkonnast.
Nii olete te kaks oma elud kaljule rajanud.
Jah.
Kuidas see rajamine su lapsepõlvest ja suuremaks saades kulges?
Kõige tähtsaim asi oli see, et Jumal pani mind pühapäevakooli.
Sealt tegelikult kõik algaski.
Piibli jutustused muutusid minu jaoks elavaks
ja ma kogesin, et see on nii tõene, kui üldse olla saab.
Sealt tekkis ka usaldus Jumala vastu, mis on kandnud mind läbi elu.
Olen väga tänulik
oma pühapäevakooli õpetajale Heikki Parkkilale Järvenpäält.
Lapsepõlv möödus hästi. Tegin palju sporti ja koolis läks hästi.
Asjad läksid hästi.
16-aastaselt sai mu usk nö küpseks.
Käisin Helsingi Saalemi koguduses
ja Järvenpää evangeelses luteri kirikus.
Vahel natuke ka teistes kohtades.
Nii juhtis Jumal mind saama küpseks oma usus.
Jumal tõi mu ellu asju,
mis mind imede- ja tunnustähtedega kinnitasid.
Too mõni näide selle kohta, kuidas sa kogesid, et Jumal on hea.
Mul oli palju häid kogemusi.
Üks mu hea sõber tõi mulle kord ühe raamatu.
Olin siis 16-aastane.
Ta ütles mulle: "Ole tugev, vennas!"
Imestasin, et kust ta teab, et võitlen oma pattudega?
See oli tollal suur pööre.
Sest tol ajal ei räägitud just palju oma pattudest
ega jagatud oma sõpradega, et ühe või teise asjaga on nii.
See oli esimene tunnistus sellest.
Teine tunnistus oli see,
kui Katariina Helimäki rääkis 80'date lõpus imelisi lugusid sellest,
mida oli kuulnud ja näinud.
Ta oli tollal mu jaoks väga tähtis isik.
Teadsin, et ta on sügavalt usklik.
Ta ütles, et Nõukogude Liidu president saab olema see, see ja see.
Ta ütles, et neid saab olema 3, peale mida ei tule enam kedagi.
Küsisin, kuidas nii,
kuid ta ütles, et Nõukogude Liitu ei ole enam varsti,
mis tundus tollal täiesti uskumatu ideena.
Kui keegi toob esile sellise prohveteeringu,
mis ka tõeks saab,
siis mida sa sellest arvad?
See on väga suur tunnistus, mis meile antakse,
kui keegi räägib midagi tuleviku kohta.
Omasin suurt usaldust nende suhtes, kes midagi rääkisid,
mõeldes samas alati: "Heakene küll, vaatame siis, kuidas sellega läheb."
Oli teisigi asju, mis said tõeks,
aga see Nõukogude Liidu teema oli kõige keskseim.
See kasvatab meie usku.
Mul on olnud selline mõtteviis,
et inimene peaks ära nägema 200 imet,
enne, kui ta hakkab imedesse uskuma.
Alles seejärel hakkab ta usk tõeliseks muutuma.
Uskmatus on nagu hallitusseen, mis püüab tungida aina sügavamale.
- Just.
Seepärast peakski tooma esile Jumala suured teod,
rõhutades: "Jumal tegi midagi imelist, mistõttu ära hakka kahtlema selles!"
On tähtis need meelde jätta ja neist ka teistele rääkida.
Selliseid juhtumeid esineb ka kristlaste seas,
aga nad kardavad neist rääkida.
Jah. Nii see on.
Ja seetõttu peaksimegi paluma Jumalalt julguse vaimu
ja selle siis ka vastu võtma.
Minu jaoks tähendab see alandlikkust.
Enne seda saadet ja varemgi veel palvetasin selle pärast.
Jumal andis mu naisele sõna "alandlikkus".
Soomlaste jaoks tähendab see küll pigem alandust,
kuid minu jaoks tähendab see teha julgelt seda, mis on minu osa.
Kui Jumal on selle teha andnud, siis see kuulub tegemisele.
Kui maailmale see ei meeldi, siis ärgu meeldigu!
Sel puhul on vastutus Jumalal. - Jah.
Sest Tema on andnud selle
ja sa lihtsalt annad siiralt edasi seda, mida oled kuulnud,
uskudes, et nii on õige asi teha.
Just. Sõnakuulelikkus on väga tähtis.
Rääkisime enne su noorusajast.
Millistes olukordades on Jumal sind täiseas kõnetanud
ja milles sind edasi viinud?
Või mida oled ise avastanud?
Esiteks on see, et kuigi mul oli väga tore lapsepõlv
ja kõik oli hästi,
siis ometi tuleb patt inimese juurde.
Samas olen Jumalale tänulik, et kuigi ma olen teinud palju halba -
mu patu määr on piisavalt suur,
olen ma ikkagi tänulik,
et Jumal armastab mind sellest hoolimata.
See on üks keskseim asi armastuses,
mis mulle juba lapsepõlves selgeks sai,
et vaatamata mu tegudele armastasid isa ja ema mind alati.
Neil mõlemal oli usk ja seetõttu olen aru saanud,
et ka Jumal armastab meid vaatamata me tegudele.
Aga iga päev tuleb paluda andeks.
See on pidev andekspalumine kohe, kui märkad ja saad aru,
et oled teinud pattu, millest igakord ei saagi ise aru.
Oled võimsalt rõhutanud seda, et Jumal on armastus.
Aga mis sa arvad, milline on soomlaste pilt Jumalast?
Jumal on palju suurem, kui me ise sellest aru saame.
Jumal on püha.
Me ise arvame, et me oleme nii madalad ja väikesed.
Meil peaks olema Jumalast selline pilt, kus Ta pole mitte kohtumõistja,
vaid Jumal, kes soovib meile parimat.
Siin on probleem, et me ei julge läheneda Jumalale, Isale.
Selles ongi probleem.
Kuid me peaks olema võimelised lähenema Talle kui oma Issile.
Peaksime leidma need moodused, kuidas mõista, kes Ta tegelikult on.
Samuti lugema Piiblit nii nagu seal kirjas on.
Mitte midagi välja jätmata või midagi eriliselt rõhutamata.
Teine teema on see, et inimesed ei tunne Püha Vaimu.
Mäletan, kuidas mõni aeg tagasi
inimesed ei julgenud isegi rääkida Pühast Vaimust.
Aga Tema on meie kaitsja.
Ta armastab meid ja toob meile seda, mis Jeesuselt tuleb.
See on paljude soomlaste jaoks raske teema.
Tavaliselt räägitakse Jumalast Isast ja Pühast Vaimust.
See Kolmainsus on asi,
mille puhul paljud arutavad, kuidas seda seletada.
Kuigi see lõpuks taandub ikka sellele, et võime sellesse uskuda,
Tõsi, see tuleb usu kaudu vastu võtta.
Mul on mitmeski küsimuses Derek Prince'i õpetuslik põhi all.
Ta seletab seda asja väga hästi, öeldes, et on 3 isikut -
igaühega neist võib saada tuttavaks, aga samas on nad üks.
Jumal on mulle samal ajal õpetanud, et on asju, mis on nii või naa.
Jumal ise on mitu asja üheaegselt.
Seepärast on inimese mõistusel raske nendest asjadest aru saada,
kuigi neis asjus on võimalik ka sügavamale kaevuda.
Mu endagi palve on tihti:
"Isa, palun Jeesuse nimel, et Püha Vaim..." ja sealt siis edasi.
See on ehk see lühim tee.
Jeesus ütles, et meie pärast Ta läheb üles taevasse
ja saadab meile Isa juurest Püha Vaimu,
kes õpetab meile kõike.
Mitte 90%, vaid 100%. Kõike!
Püha Vaim on meie juht ja õpetaja ning tõe Vaim.
Ta on koos Isa ja Pojaga ja kirgastab Jeesust koguaeg.
Me peaksime aru saama, et Püha Vaim on alati ligi.
Et me liiguksime nagu GPS'i juhtimisel.
Ta annab meile nõu.
Meie asi on seda kuulda võtta ja see täide viia. - Just.
Kui rääkida armuandidest,
siis me saame nii erinevaid armuande, kui ka personaalseid armuande.
Samas on olemas ka vaimuannid.
Mul on ka üks tunnistus,
kuidas Jumal avas mulle vaimuannid kasutamiseks.
Vastasel juhul poleks ma muidu kuidagi ellu jäänud.
Mõte oli selles, et ma ütlesin Isale:
"Tahan kõiki neid armuande, mida iganes Sa mulle anda tahad,
et ma ei jääks üheski olukorras hätta,
kui puutun kokku nende inimestega,
kellega Sa oled määranud mind kokku puutuma.
Anna neis olukordades veel rohkem armuande,
et mul avaneksid kõik vaimsed ja muud aistingud
ja ma saaks vabalt teha seda, mida Sa tahad, et ma teeksin."
See oli mu südamepalve.
Peale seda andis Jumal mulle esimese asjana keeltes rääkimise.
Hiljem prohveteerimise
ja nägemuste nägemise ning teadmisesõnad.
Ja palju muid erinevaid asju.
Seepärast ütlen täna: "Jumal, tee kõike, mida Sa tahad!"
Kui õpetan mingit asja, siis palun ka julgust.
Ma lihtsalt voolan kaasa sellefa, mida Püha Vaim tahab teha.
Tahan olla nagu kristallkauss, millest Tema kirkus võiks läbi paista,
ilma, et mõtleksin, kas ma ikka võin selliseid asju öelda?
Muidugi ma katsun kõik läbi, mille ma nö Jumalalt saan,
sest kõik tulebki läbi katsuda.
Kuid mul on tunnistus ka sellest,
et kui mõni ütleb, et ta pole kindel, kes räägib,
siis ma ütlen, et kui ta on usklik, siis Püha Vaim räägib tema läbi.
Küll ta märkab seda,
kui "karjaseks" on keegi muu peale Jeesuse.
Me tunneme Ta hääle ära.
Jah, nende asjadega peaks alati olema ettevaatlik,
aga usaldus selles asjas, et Jeesus räägib, see suureneb.
Oleks vale pidevalt kahelda, kas see ikka on see,
sest küsimus on selles kellesse sa usud.
Olen märganud, et siis tuleb rahu.
Teatud moel rahu ja rõõm.
Kui see tuleks teisest vaimust,
siis vastupidi - ei ole rahu, vaid ebakindlus
ja ka halb enesetunne.
See oleks üks mõõdik. Igal ühel võib see olla personaalne.
Jeesus ütles: "Rahu ma annan teile."
Tema rahu pole selline nagu maailm annab.
See on inimese jaoks väga tähtis, et ta kogeb sügaval südames rahu.
Rääkisid palju valgusest ja armastusest.
See maailm vajab neid, või kuidas?
Paljud räägivad sellest,
millised halvad asjad maailmas juhtuvad.
Just väga paljud räägivad, et see, too ja kolmas asi juhtub.
Millel peaks su arvates olema põhirõhk?
See on äärmiselt oluline küsimus.
Mu enda tugev veendumus ja kogemus on see,
et elades oma elu, tuleb usaldada Jumalat.
Olgu olukorrad, millised tahes.
Vahet pole, kuidas miski tundub või kuidas maailm välja näeb -
Jumal hoolitseb alati me eest ja aitab iga kord.
Jumala Sõna on ka selles mõttes imeline,
et see tõotab,
et kui meie hoiame Jumala ligi, siis Tema hoiab meie ligi.
See on justkui automaatne.
Seda on tõotatud, ma usun ja tunnistan seda
ning elan selle kohaselt.
Me elame Jumala Sõna järgi,
mitte ajaloo-, inimeste juttude- või olukordade järgi.
Kui me toetume Jumala Sõnale, siis juhtuvad ka imed.
Kui aga hakkame kahtlema, toetudes muudele asjaoludele,
kannab Tema ikka meie eest hoolt.
Pole tähtis, mis maailmas toimub.
Üks mu lähtekohtadest on see, et kõige keskseim asi on armastus.
Kui me laiendame Tema kuningriiki, siis Ta annab meile selle armastuse.
Kui selles püsime ja elame koos Jumalaga,
siis me elame Tema jalajälgedes, mille Ta meile annab.
Nii võime julgesti edasi minna.
Positiivsus, headus, vaimuviljad - need kõik on olemas.
Me võime sirutuda selleni, et kui veel ei tea, mis see on.
Aga kuna Jumala Sõna ütleb nii, siis ma hakkan nii tegema.
Siis me märkame: "Üllatus! See toimib!"
Jeesus paastus 40 päeva ja siis Talle tuli nälg.
Hingevaenlane hakkas teda igati ahvatlema.
Jeesus lükkas kõik need ahvatlused tagasi sõnadega: "Kirjutatud on..."
Ta toetus kõiges Jumala Sõnale.
Me püüame tihti Jumala Sõnast mööda minna,
või siis sellele omalt poolt midagi juurde lisada,
aga siis selle vägi kaob. - Just.
Peab käima täiesti Jumala Sõna järgi.
Üks hea mõte Jumala Sõna väe kohta on see,
et kui Jumal annab selle Sõna,
siis me teame, et see täidab oma ülesande.
Sellest lähtuvalt ka mõte: "Kui Sõna on oma ülesande täitnud,
siis See läheb Issile ütlema: "Nüüd on see tehtud!"
ja Ta on nii rõõmus,
sest Ta teab, et Ta täidab iga kord oma ülesande.
Lisaks palju muudki.
Kuidas peaks sinu meelest Jumala Sõna kuulutama?
Sest tihti kipuvad tekkima õpetuslikud vastuolud.
Kuigi Piibel on seesama.
Kuidas sa oled nende asjadega kokku puutunud
ja mida sa sellest arvad?
Esimene asi on julgus.
Mu jaoks tõusis Jumala Sõnast esile: "Kuulutage Sõna!"
Kõige tähtsam on kuulutada Jumala Sõna
sellisena nagu see on.
Kui me hakkame kuulutama, siis Sõna täidab oma ülesande.
Edasi tunnistame sellest, mida Jumal on meile teinud.
Sellest, mida me inimestele tegema hakkame,
me räägime kõigest sellest ja mis see kõik on.
Me oleme valmis rääkima,
mida Jumala Sõna ükskõik, mille kohta ütleb.
Siin on vajalikud julgus ja Püha Vaimuga täitumine.
Sest alles siis, kui oled täis Püha Vaimu,
see õnnestub.
Statistikast on teada, et paljudel on raske tunnistada.
Hästi väike hulk usklikke tunnistab oma usku kusagil.
Kuid ma julgustan minema ja tegema neid asju.
Ma puutun kokku paljude mitteusklike inimestega.
Jumal ütleb mulle: "Mine sinna ja siis see juhtub!"
Vahel ma tean teatud asju ette ja vahel mitte.
Kord käisin Järvenpää tervisekeskuses
oma vanemaid vaatamas.
Kell oli 9 õhtul ja ma olin omadega täitsa läbi.
Liikusin sammhaaval edasi,
mõeldes: "Jumal, kas ma ikka pean sinna minema?"
Siis tegin veel ühe sammu ja järgmise
ning kolmanda sammuga ütlesin: "Jah Issand, ma lähen!"
Seal oli üks mees, kellega pidin kokku saama.
Ütlesin talle, et Jumal räägib minuga, kuna olen usklik inimene
ja et Jumal saatis mind temaga rääkima.
Selle mehe elus tuli peale seda veel erinevaid perioode,
nii et saime lõpuks täiesti tuttavaks.
Ja kui vahel tulebki tagasilööke
ja neid tuli ka tolles olukorras,
siis see kätkes endas Jumala õppetundi mu jaoks.
Jumal ütles, et kui ma poleks julgenud lõpuni minna,
oleks keegi teine läinud selle mehega rääkima.
Nii et, küll Jumal ka õpetab meid sel teekonnal.
Siinkohal mõtlen sellele,
et me peaks tegutsema väljaspool kirikuseinu
ehk siis levitama evangeeliumi.
Tihti juhtubki nii, et inimese kartus seab püünise.
Ei saada aru, et peab minema.
Lisaks kardetakse häbi pärast.
Oled sa ka selliste asjadega kokku puutunud?
Mul on sellele vastus.
Peame ette kujutama, et oleme juba taevas
ja mis tunne see on olla seal koos Jumala perega.
Seetõttu tahan teha maa peal kõike, mis vähegi võimalik,
vaatamata sellele, mida inimesed ütlevad.
Nad kasvõi sülitagu, peksku või tehku, mida iganes.
Need valud on läinud.
Hingevaenlane kardab neid,
kes on valmis andma end kogu täiega Jumala kasutusse.
See on Jumalale vastuvõetav.
Ma ei räägi siin märterlusest või et peaksime seda otsima,
aga me peaks olema valmis ohverdama end sinna maani.
Sellega kaovad kõik kartused ja kõik muu.
Usk kasvab nii suureks ja sa tunned:
"Jumal, tahan teha kõike, kuidas iganes ka ei tunduks."
Just räägiti kibedusest ja andeks andmisest.
Mul oli mingil ajal Jumalale selline palve:
"Anna mulle selline süda, mis kohe andeks annab!"
Hiljem oli selline palve:
"Jumal, anna mulle selline süda, mis juba ette andeks annab!"
Et igakord, kui keegi mulle haiget teeb,
tahan küsida: "Jumal, kuidas Sa tahad teda aidata?"
Ma ei võta kellegi solvangut südamesse
ega tõmba ette mõnda kaitsekilpi.
Küsin vaid: "Jumal, kuidas Sa tahad teda aidata?
Sa ju armastad seda inimest väga. Ka mina tahan teda aidata!
Anna Sina see arusaam, kuidas seda inimest aidata."
Kui toetun iseenesele, siis ei juhtu midagi.
Aga Jumal teeb selle töö ära.
Rääkisid sellest, kui tähtis on see kontakt.
Sa kuuled, mida Püha Vaim tahab teha
ja siis viid selle täide.
Paljud mõtlevad,
kuidas nad võiksid kuulda Püha Vaimu häält.
Jaga palun pisut, kuidas sina seda kuuled ja näed.
Kõigepealt peame uskuma, et Piiblisõna on täielik tõde.
See on kõige esimene asi.
Sellega kaovad ära paljud asjatud kahtlused.
Seejärel on see: "Jumal, ma tahan Sind armastada,
sest Sina oled mind esmalt armastanud."
Sa tunned Jumala armastust. Tunned taevariiki.
Sa tunned, kuidas Ta armastab
ja tahad Teda armastada nii, et teed ainult Tema tahet.
Siis Ta annab sulle arusaamise selle kohta, kuidas Ta räägib.
Ta räägib meile kõigile mitmel erineval moel.
Esimene juhtnöör, mille andsin, kui keegi minult seda küsis, oli see:
"Ütle Isale, et räägid Temaga sellisel moel
ja palu, et Ta räägiks sinuga sellisel moel,
et sa sellest ka aru saaksid."
Sest Jumal ütleb: "Ma räägib sinuga mitmel erimoel,
aga sa ei usu, et see olen mina, kes sinuga räägib."
Meil peaks olema see teadmine,
et Ta on ligi, et Ta on kõikjal ja alati koos meiega.
Jeesus on meie keskel ja Ta tahab olla meie kõigi lähedal.
Ta on siin samas
ja me võime rääkida Jeesusega samamoodi, kui kelle iganes teisega.
Ja me vajame ka julgust.
Kui Ta ütleb, et Ta on meie keskel, siis Ta on meie keskel.
Peaksime usaldama Teda nõnda nagu laps usub, et tal on armastav isa,
et oskaksime samal moel kujutada ette ka Jumalat.
Kui meie pilt Jumalast pole see, et Ta on meie armastav Isa,
siis see ühendus Temaga ei hakka meie poolt toimima.
Tema ei unusta meid kunagi, aga küsimus on meis.
Pealegi tuleb hingevaenlane, kes röövib selle meilt ära.
Jah. Lisaks sellele on veel ka meeleparanduse küsimus.
Üks jumalamees ütles tabavalt:
"Need on kui parandused me elus.
Alati, kui midagi halba ära anname,
saame midagi head vastu ja palju parematki veel."
Ühtlasi tahaksin veel öelda, et meil peaks olema võitleja vaim
stiilis: "Ma võidan kõik need asjad!"
Jeesus ütles, et peame kõigele kurjale vastu panema.
Minu tunnistus oleks see,
et sellele peaks nii palju vastu panema,
et sa vihkad pattu ja hingevaenlast.
Minu patuks oli kunagi suitsetamine.
Püüdsin sellest ise lahti saada,
kuniks ütlesin lõpuks Isale,
et ma ei saa sellest kunagi lahti, kui Tema mind ei aita.
Pidin selle asjaga täiesti lõpuni minema.
Jumal andis mulle lisaks selle mõistmisele
veel ka ühe juhtnööri: "Seisa vastu kuradile ja ta kaob."
Siis hakkasin käskima. Ütlesin: "Sina mind ei käsuta!"
Ja see kadus ning ma sain suitsetamisest lahti.
Ei mingeid probleeme.
See relv on mitmes asjas väga efektiivne.
Paljude puhul on see: "Ära ise ürita! Jäta see Temale!"
Tema ju käskis meid heita kõik mured Tema peale.
Tema kannab hoolt nende eest.
Kuid me ei anna sageli oma muresid väga kergesti ära.
- Ei.
Nüüd aga palun sul öelda vaatajatele, mida Püha Vaim sulle annab.
Ma rääkisin armastusest
ja nüüd tahan jagada armastusest, mille Jumal on mulle andnud.
Rääkisin juba oma lapsepõlvest
ja tahan nüüd rääkida armastusest,
mille Jumal on mulle andnud mu naise suhtes.
Algul, kui me alles kohtamas käisime,
rõõmustasin tema pärast veel enne, kui ma teda nägin.
Kui ta hakkas Vierumäelt minu juurde Järvenpääle sõitma,
olin kodus ja olin väga elevil - mu naine tuleb!
Kuigi tol ajal oli ta veel mu tüdruksõber
või naisssõber või kes iganes.
Ma olin nii põnevil.
Nii tahaksin jätta sulle mõtte "liivakasti kiindumusest"
ehk sellest, mida kogesid, kui alles armunud olid.
Sa ootasid juba eelmisel päeval,
mõeldes: "Ehk ma näen seda võrratut inimest seal liivakastis!"
Sa olid nii elevil ja põnevil, kuna see kõik oli nii tore.
See on ka see armastus, mida Jumal omab sinu suhtes.
Jumal on nii põnevil su üle ja rõõmustab sinust nii väga.
Kui Jumal annab meile sellest arusaama
ja me elame selles ning saame sellest aru,
siis see ongi Jumala armastus meie suhtes.
See on kõige keskseim.
Ja kui siis tulevad kõik muud asjad, siis me pole kibestunud,
sest me kõigiga on juhtunud midagi suurt.
Mu isa rääkis mulle ühe õpetliku loo kibeduse kohta:
"Pole olemas nii väikest asja,
mis võib inimese südame kibedaks teha.
Ja pole olemas nii suurt kibedust, mida Jeesus ei suudaks tervendada."
Selliste asjade abil saame aru, milline on Jumala armastus.
Armasta Jumalat ja Jumal armastab sind!
Aitäh Markku Karonen, et olid selles saates!
Mu meelest oli see saade selline Jumala armastuses "suplemine".
Sellega tahtsime näidata, et meil on tõeliselt armastav Isa,
kes meid tõeliselt armastab.
Olen avastanud, et siin maailmas on armastusest suur puudus.
Aitäh, et see sõnum armastusest tuli siin saates esile!
Jumal andku sulle ja su naisele palju selliseid häid hetki,
kus saate selle üle rõõmustada ja seda ka teistele jagada!
Aamen! Issi on parim! - Aamen.
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa