ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Matti Mäki.
Tere tulemast! - Tänan!
Olles uurinud su noorusaega, võin ette ära öelda,
et ma ei mäleta, et selles saatesarjas oleks olnud kedagi,
kellel oleks olnud nii raske ja ilma armastuseta lapsepõlv
nagu sul oli.
Aga räägi ise lähemalt.
Mind võeti väiksena otse kanalast eestkoste alla.
Ma ei osanud rääkida. Mind õpetati mitu aastat rääkima.
Alguses oli ka koolis käimine üsna raske.
Mu kõht oli näljast tursunud.
Kui läksin Juhala pererühma, siis mind lapsendati.
Kartsin inimesi ja läksin puu taha peitu.
Ma ei tundnud inimesi ja ma ei osanud rääkida.
Mul polnud tundeid.
See oli raske lapsepõlve tagajärg.
Lapsepõlves oli parim asi koerakuut talvepakases.
Isa ei julgenud sinna tulla.
See oli soe koht.
Koerakuut oli ainuke soe koht, mida oma lapsepõlvest mäletan.
Pugesin sinna 5-aastasena.
Selle tagajärjel sai minust tundetu inimene.
Külm inimene.
Vahel, kui käisin psüühika kontrollis,
siis kirjutatigi, et mul puuduvad tunded.
Suutsin tappa inimese sama kergesti, kui normaalne inimene tapab kärbse.
See räägib, millised tunded mul olid.
Peale sõjaväge polnud mul kuhugile minna.
Läksin uhkelt puhkusele ja magasin puu all.
Polnud ühtegi inimest, kelle juurde oleksin saanud minna.
Olin selles maailmas täitsa üksi.
Sul läks sõjaväes hästi.
Tagantjärele mõtlesid, et olekski pidanud sinna jääma.
Just kutseliseks sõjaväelaseks. Aga nii ei juhtunud.
Sa olid nii puupaljas,
et sul polnud puhkusele või üldse tagasi tulles kohta,
kuhu oleksid saanud oma pea panna.
Polnud jah sellist kohta.
Sõjaväest tulles oli mul kaks varianti.
Oleksin arvatavasti surnud lõunamaal, kuskil palmi all,
kui Jumal poleks mind päästnud.
Mul oli kaks varianti -
minna laia maailma palgatööle või Jumala juurde.
Mind poldud kunagi ristitud ega kirikusse viidud.
Mul polnud mingit vaimulikku tausta.
Enne päästetud saamist polnud keegi mulle Jumalast rääkinud.
Kuid nüüd jõuame su elu eriti tähtsa risttee juurde,
kus olukord näis lausa võimatu, et üldse ellu jääda.
Räägi sellest.
Mul oli tollal plaan Soomest ära minna.
Mulle sattus kätte üks traktaat.
Ma ei tea, kuidas,
aga taevas saan teada, kes selle mulle andis.
Ma ei tea, kust see tuli?
Mul oli sisemine vajadus uurida, mis asi see selline on?
Kes on Jumal?
Mida tähendavad sõnad: "Jumal armastab mind"
või: "Jeesus armastab mind."
Mäletan neid sõnu tänagi veel.
Mäletan oma pääsemist nagu videofilmi.
2000. a. juhtus mul õnnetus ja mu mälu kadus täelikult.
Aga ma mäletasin oma päästepäeva.
See oli Kaisaniemi koolis, Kaisaniemi pargi nurgas.
Sellel koolil on müür ümber.
Ma läksin sinna.
Pirkko Roikonen, kes oli ratastoolis,
oli palunud kellelgi end õue lasta
ja palus siis, et aitaksin ta majja tagasi.
Olin viisakas ja aitasingi, istudes ise kolmandasse ritta.
Sel päeval seal istudes ja kuulates
tundus nagu keegi räägiks mulle katusest.
Nagu keegi räägiks mulle millestki, millest ma tookord aru ei saanud.
Olin kui puuga pähe saanud ja mõtlesin: "Mis toimub?"
Peale koosolekut küsiti minult, kas tahan Jeesuse vastu võtta?
Mulle näidati seda kohta Piiblist.
Kui mulle seda näidati ja minu eest palvetati,
oleks nagu ilutulestik lahti läinud.
Mingi soojalaine täitis kogu mu keha.
Ma polnud kunagi varem sellist soojust ja lähedust kogenud,
mida sel päeval kogesin, kui Jeesus mu ellu tuli.
Ja mis veel oli tore, kui tagantjärgi mõelda -
mind ristiti öösel.
Olin selline ohmu, keda pidi kaua õpetama,
enne kui hakkasin aru saama, mis asi see ristimine on.
See oli nagu apostlite ajal.
Inimesed said usklikeks, täitusid Püha Vaimuga
ja neid ristiti kohe, kui nad asjast aru said.
Nii räägib Piibel.
See oli su elus suur pööre,
kui mõelda su elu eelnevale 27. aastale,
mis möödusid täiesti ilma armastuseta.
Aga Jeesus tuli ja täitis su armastusega.
Sa hakkasid unenägusid nägema.
Ma nägin unenägusid.
Vahe oli selles, et natuke aega varem, Rootsis olles,
tulid 3 meest mulle kallale.
Põhjustasin neile raskeid kehavigastusi.
Ma ei tundnud tookord midagi.
Ma ei tundnud, et oleksin kedagi löönud
või et oleksin midagi teinud.
Mul polnud mingeid tundeid.
Võtsin asja külmalt
nagu oleks ainult kärbse maha löönud.
Aga kui usklikuks sain, tekkis mul ka tundeelu.
Mul hakkas inimestest hale ja kahju.
Usu algaastatel
sain ühel külmal talvel omale lambanahkse kasuka.
Tollal olid poodides oma nurgatagused,
kus üks vana mees värises külma käes
ja ma andsin talle oma kasuka.
Mul oli soe.
Varsti tõi keegi mulle samasuguse kasuka asemele.
Ma tahtsin aidata.
Kõrghetketel oli mu juures 7 vana meest.
Ma toitsin, riietasin ja pesin neid kõiki,
sest minu meelest käib see asja juurde.
Sul oli kahju nagu Jeesuselgi oli. Jeesusel oli rahvast hale meel.
See oli ime, et mul oli sees selline tunne.
Selle talitsemine oli muidugi raske.
Su elu muutus kõvasti ja läks edasi selliselt,
et sul oli või sa ostsid maakoha ja hakkasid ehitama.
Inimlikult vaadates
hakkas sinuga juhtuma palju positiivseid asju.
Peale usule tulekut elasin 10. aastat Helsingis.
Töötasin elektrijaamas ja ehitustel.
Siis läksin Perniösse. Seal oli üks halvas korras maakoht.
Olin varem tuline usklik,
aga elu viis mind Jumalast kaugemale.
Mul on palju lapsi.
Laste ülal pidamine ja nii nende kui enda tegemised -
kogu see enda kätetöö nägemine ja nautimine
näitasid, et olen võimeline midagi saavutama.
Oma kodu oli kui pilveloss koos basseini- ja kõige muuga.
Sellega on nii, et kui inimene ei valva olukorra üle,
siis maailma vaim viib ta hoopis teises suunas.
Piibel räägib tarkadest ja rumalatest neitsidest.
Nad kõik teavad Jumalast,
aga rumalad neitsid magavad.
Nad magasid ega valvanud oma olukorra üle,
nii et, kui siis peigmees tuli, nad magasid ja ainult targad said sise.
Minuga oli sama lugu. Ma ei valvanud oma olukorra üle.
Vaimulikus mõttes ma magasin.
Mu keha elas,
aga ma uinutasin enda sees oleva Püha Vaimu.
Kuid siis jõudsid olukorda,
kus Jumal tahtis sulle teatud moel näidata,
et nüüd pead oma elus uue suuna võtma.
See oli reedene päev - 13. oktoober, 2000. aastal,
kui olin katusel ja kontrollisin kliimaseadmeid.
Ma libastusin.
Jumal lubas hingevaenlase kaudu sellel õnnetusel juhtuda.
Aga mu vaimu ta ei võtnud nagu ka Iiobi oma ei võtnud.
Jumal lubas sel õnnetusel juhtuda.
Sadasin katuselt 20 m kõrguselt alla.
Viimane löök oli 8 m kõrgusel vastu pead.
Politsei pildistas jälgi.
Mu selgroog purunes neljast kohast.
Ma langesin koomasse.
Kui ärkasin, ei mäletanud ma oma lapsi.
Arstide jutu järgi mäletasin ainsa asjana
oma päästepäeva kui videofilmi.
Kui lapsed mu juurde tulid, küsisin, kes nad on?
Mul kadus mälu, kõnevõime
ning need käed, mis on palju loonud ja usuelu ajal palju häid asju teinud.
Kõik need võimed läksid.
Jumal peatas mu totaalselt.
See oli suur ime, et sa ei surnud,
sest vastavalt arstiteadusele sellises asjas ellu ei jää.
Mind opereeris üks sakslane,
kes leiutas vastava seadme, millega ta mind opereeris.
Kogu see lugu oli kui noatera peal, kus midagi võis valesti minna,
sest mu selgroog oli käänuline, kulgedes nii ja nii.
See läks paigast ära.
See koht on nüüd joodetud ja raudadega kinni pandud.
Esimene diagnoos, mis lastele edastati, oli see,
et jään kui kapsas voodisse.
Teine diagnoos oli, et ma ei liigu. Käsi ei liikunud.
Jumalal oli su elu jaoks aga veel midagi tähtsat.
Lisaks kõigele muule tekkisid sul veel igasugused haigused.
Vähk jne.
Esiteks olid mul õnnetuse tagajärjel tugevad valud.
Mu pea ei liikunud mitte mingis suunas.
See oli raudpoltidega fikseeritud.
Mul olid suured valud.
Valuvaigistid ei aidanud. Mingi ravim aitas ainult pool tundi.
Mulle püüti sisse sööta morfiini ja opiaatilisi narkoosiravimeid.
Kui ma ühe ära sõin,
siis lapsed ütlesid, et isa vahtis lakke ja aina naeratas.
Ma ei saanud millestki midagi aru.
Kuid ravimid ja kõik muu hoidsid mind alal.
Jumala Sõna ütleb,
et Jeesus kandis kõik mu valud ja haigused ristile.
Kõik on seal.
Pole ühtki sellist haigust, mis siia ei puutuks.
Hiljem ilmnes mul veel jämesoole vähk.
Mäletan seda päeva, kui mind uuriti ja arst midagi kahtlustas.
Mu oma arst, Tarja Niemi helistas mulle ja nuttis telefoni otsas.
Ta teadis mu elulugu ja mis seal kõik oli juhtunud.
Ta nuttis ja teatas,
et mul on kaugele arenenud jämesoole vähk.
Mis edasi sai?
Mind uuriti. Rääkisin sellest ka oma lastele.
Ma ise ei osanud seda tõsiselt võtta.
Rääkisin sellest lastele.
Sõitsin kahe päevaga 1200-1400 km maha,
käies kõigi oma laste juures.
Kui reisilt tagasi tulin, olin nii väsinud.
Mu naine pani öökapi peale ühe ajalehe, kus oli kuulutus:
"Vaimulik koosolek Ähtäris koos Timo Närhiga".
Mul käis sees krõks ära
ja ma mõtlesin: "Sealt saan abi! Jumal kasutab Timo Närhit."
Läksin koosolekule ja otsisin Timo üles.
Palusin tal palvetada, öeldes, et mul on see ja see asi.
Timo palvetas mu eest ja toimetas siis edasi.
Siis Timo ütles mu naisele, et tulgu Matti uuesti sinna.
Siis ta võidis mind.
Mul oli sama tunne, kui siis, kui täitusin kunagi Püha Vaimuga.
Selline soojus läbistas mind.
See oli tore väike hetk.
Koosolek läks edasi ja rahvas ülistas Jumalat.
Teadsin, et Jumal oli puudutanud mind.
Mind testiti uuesti Tamperes ja Seinäjoel.
Ei mingit vähki kõhus, neerudes, maksas ega sooltes.
Kui vähiarst mulle seda ütles,
siis ta otsekui libises sellest faktist üle
aga ta kõrval olev medõde hüppas rõõmust,
kes nagu hiljem selgus, oli Alavuusilt pärit usklik.
Et siis, see arst nagu libises sellest faktist üle,
kuid hoidis siis mõnda aega hinge kinni
ja ütles lõpuks: "Sul pole vähki! Ütlen, et oled sellest puhas".
Tal oli seda raske uskuda
ja ta lubas selle nädala-paari pärast veelkord üle kontrollida.
Kontrolliski üle ja ütles siis: "Vaata seda ekraani siin!
Su soolestik on nagu väikesel poisil!"
Seda teeb Jeesus sellel samal ristil!
Kõik usuvad, et Jeesus annab patud andeks,
aga samal ristil kandis Jeesus ka kõik meie haigused.
Seal pole neid eraldi välja toodud. Kõik on kantud Tema vermete läbi.
Samal ajal sai ka su vanim poeg raskelt viga.
See oli mu esimene suurem kohtumine Jumalaga,
kui mu esimene poeg sündis.
See oli 37. aastat tagasi.
Tal leiti peale sündi puusast midagi
ja ta pidi hakkaa kandma mingit vööd, et ta suudaks liikuda.
Kogudusest käisid inimesed Mattiase eest palvetamas
ja Jumal tervendas ta,
nii et haiglast lahkudes polnud vaja mingeid puusa- ega tugivöösid.
See vöö andis puusale lisaraskust.
Jeesus tegi seda.
Poiss harrastab täna kickboxingut ja mängib tennist.
Lisaks töötab ehitusel.
- Need on suured imed.
Sul on neid tervenemisi olnud mitmesuguseid.
Kuidas on su naine olnud keset seda kõike su kõrval?
Ta on lisaks Jeesusele olnud mu parim tugi.
Ta on ligidal ja on ustav. Ta palvetab tões.
Ta palvetab ka praegu, kui siin olen.
Sul on olnud erinevaid haigusi ja pääsemisi.
Ehk räägiksid veel mõnest lähemalt?
Mul on neljal korral olnud põie- ja neerukivid.
Ma pole neid kunagi lasknud purustada või opereerida.
Ma olen need välja kannatanud. See pole maailma suurim valu.
On olemas suuremaid valusid.
Aga selle tulemusel mu neerud rebenesid
ja sealt hakkas vedelikku voolama.
Seda opereeriti 3 korda.
Esimesel korral ei pääsenud kaks kirurgi läbi.
Kahel järgmisel korral ei saanud nad seda täielikult korda.
Ma ei tahtnud olla haiglas.
Kui omale jalad alla sain, istusin autosse ja sõitsin koju.
Kodus tekkis samasugune olukord, kui mul kunagi vähk oli.
Lugesin lehest, et Ääneskoskil on "Elavate kivide" koguduses koosolek
ja keegi Hilvo on kohal.
Ma pole kunagi kiriku praostidest midagi arvanud.
Seal oli kirjas: "Kiriku praost Hilvo."
Siis aga mõtlesin: "Aga ta on Jumala teenija."
Sõitsin sinna kohale - 145 km.
Naine ütles, et ma ei tohi sõita.
Ütlesin, et istun rooli ja sõidan, kuna mu naisel pole juhilube.
Nii ma sõitsingi sinna kohale.
Peale koosolekut läksin Hilvo juurde, et ta palvetaks mu eest.
Enne palvet käisin veel WC's.
Mul olid nii suured valud,
et ma ei ei saanud pissuaaril oma asja teha.
Pidin minema potile.
See kestis pikalt ja oli väga vaevaline.
Kõik mehed teavad, mis tunne on, kui mehe alakeha valutab.
See on mehe tundlikuim koht.
Peale palvet, kui Hilvo oma käed mu peale pani,
jooksin esimese asjana WC'sse testima.
Sest ma olen ju mina!
Tahtsin lihtsalt näha, kui imeliselt Jumal selle asja korda tegi.
Arvatavasti pool saalitäit kuulis,
kui ma 2. korruse WC'st "Halleluuja!" hüüdsin.
Polnud mingeid probleeme ega mingeid valusid.
Peale seda pole mingeid valusid ega voolamisi olnud.
Naine sai samal ajal Jumalalt sõna: "Jumal ei taha, et Matti kannataks."
Just veidi enne, kui Hilvo hakkas palvetama,
sai mu naine sõna Jumalalt.
Kõik tõotused, mida Jeesus tõotab, on siin Piiblis jah ja aamen!
Peale seda suurt õnnetust pandi sulle kehasse palju rauda.
Sa ei suutnud pead pöörata ja sul olid ka muud piirangud.
Mul on siin kohas titaan.
Mul võeti puusast luutükk,
millest tehti meditsiiniline betoon ja mis joodeti siia kohta.
Need on piltidelt hästi näha.
Kaelalülid on jäigad.
Mind raviti Käpylä haiglas Soome parimate arstide poolt.
Samuti ka parimate spordiarstide ja ka kindlustusfirma Piikki poolt.
Nad said mu pea sellises ulatuses pöörama.
Kui ma autoga sõitsin,
pidin kogu aeg niimoodi pead pöörama.
Arstid võtsid mult juhiloa sel põhjusel, et ma ei saanud pead pöörata.
Ma sain kindlustusfirma krediitkaardid tagasi.
Kui hakkasin pead pöörama, pidin minema simulaatoritele.
See oli suur suur ettevõtmine, et oma juhiloa tagasi sain.
See oli raske. Saunas ei suutnud ma üldse olla.
Raud on kohe kõri taga.
Kui kuum õhk mõjutab, on tunne nagu kuuma vaske pandaks kaelale.
Siin hakkab punetama ja kõrvetab korralikult.
Olin Ääneskoskis "Elavate Kivide" koguduses.
Seal oli Hoppe nimeline jumalasulane Vaasast.
Jumalasulane.
Ükski inimene pole suutnud mind 5. aasta jooksul nö pikali lükata,
aga kui tema mu eest palvetas, läksid mul põlved nõrgaks.
Olin kui peata kana ega saanud aru, mis toimub?
Kui mehed poleks mind kinni hoidnud, oleksin põrandale kukkunud.
Läksin siis oma kohale, aga Hoppe kutsus mind uuesti ette.
Ütles, et sellega pole veel kõik.
Läksin uuesti palveks ette.
Taas tuli kui üks laine mu üle ja põlved lõid nõrgaks.
Imestasin, sest Jumal polnud mind kunagi varem pikali lükanud.
Jumala väe laeng oli aga nii suur,
et mu kinnihoidja ei suutnud mind enam püsti hoida.
Koosolek lõppes ja rahvas läks koju.
Järgmisel päeval läksime sauna.
Viskasin leili ja ei tundnud midagi.
Viskasin veel rohkem leili.
Lõpuks naine ütles kõrval: "Ära viska nii palju!"
Siis äkki sähvatas: "Nüüd on midagi juhtunud!"
Siis enam ei põletanud ja kõris polnud kuumust tunda.
Läksin arsti juurde. Mul oli sinna aeg kinni pandud.
Siiamaani käin kord nädalas arsti juures.
Kindlustusfirma maksab kõik need visiidid kinni.
Arst hakkas mu pead pöörama ja imestas, et see pöördus.
Nüüd liigub see selles, selles ja selles suunas.
18. aasta jooksul ei ulatunud mu lõug siia.
Nüüd ulatub.
Need kõik piirasid mu tegevusi.
Arst imestas, et midagi oli juhtunud.
"Seda peaks järgmisel aastal pildistama."
Tahtis pildistada mu selgroogu, et teada, mis seal tegelikult juhtus,
kuna väliselt oli võimatu seda öelda.
Aga Jumal on siiski midagi teinud,
sest kui ma autoga sõidan, suudan pead pöörata.
Ei mingit probleemi.
See liigub ilusti.
Kas on võimalik, et Jumal võttis kogu metalli sealt ära?
Jumal tegi ime ja võttis kogu metalli sealt ära,
et saaksin kergesti edasi minna.
Olen alati öelnud ja ka sa ütlesid kohvikus söögi ajal,
et kes kõige sügavamast põhjast saab päästetud,
saab kui üleni laetud.
Kes saab palju andeks, see ka armastab palju.
Ja kui nö mõtteliselt öelda, siis kes on palju halba teinud,
peab ka kaua viibima siin ma peal.
Oled läbinud elukooli,
mis sisaldab palju erinevaid õppetunde.
Igast sellisest võiks teha oma loo,
et rääkida, mis juhtus ja mida Jumal tegi.
Me ei saa sellest kunagi lõpuni aru,
sest Tema on palju suurem, kui me oma mõtted.
Me ei saa sellest aru.
Kuid sedagi on raske mõista,
kuidas metall, mis su pead 18. aastat jäigalt paigal hoidis,
kadus äkki palve tulemusel.
Aamen!
Oled sellest kindlasti ka teistele rääkinud.
On ehk inimestel tekkinud selle peale mõte:
"Oot, oot, Jumal on ikkagi olemas!"
Paljud on aru saanud, et Jumal suudab.
Paljud inimesed on interneti ja telefoni teel
palunud mu käest eestpalvet.
Olen öelnud, et mina ei oska tervendada,
aga Jumal oskab.
Jeesus suudab tervendada.
Tahan lugeda Piiblist ühe lõigu.
Psalmid 50:15 ja 23 osaliselt.
"Ja hüüa mind appi ahastuse päeval;
siis ma tõmban su sellest välja ja sina annad mulle au!...
Kes toob ohvriks tänu, see annab mulle au."
Kitsikuse või häda päev. Mul on neid palju olnud.
Samuti haigusi.
Kuid Jumal seisab oma Sõna taga.
Uskuge, et Jumal tervendab ka tänapäeval samamoodi
nagu apostlite ajal.
Jumala poolt pole midagi muutunud.
Jumalal on kõik samad väe varud. Meil on samamoodi.
Ma ei taha kuidagi tõsta esile inimesi, keda Jumal on kasutanud.
Jumal tegutseb nende inimeste kaudu,
kes on ohverdanud Talle oma elu.
Täna sina, kes sa vaatad seda saadet,
sul on täpselt sama võimalus anda oma elu Jumalale
ja saada kõik oma patud andeks.
Nautida seda aega, Jumala ligiolu ja igavest elu.
Ja samal ajal, kui sa saad oma patud andeks,
kannab Ta ka kõik su haigused ristile.
Maailmas pole ühtegi sellist haigust, mida Jeesus ei kandnud Kolgatale.
Kui Ta rippus ristil, lepitas Ta kõik meie haigused ja patud.
Looda Jeesuse peale,
sest Ta on ainuke siin maailmas, kelle sõna on usaldusväärne.
Vägev!
See on justkui täpp i peal.
Oma palves tood sa välja tänulikkuse,
mida koged kõige osas, mida Jumal on su elus teinud.
Kui sellest teistele räägid,
viib Jumal seda kaudu evangeeliumi edasi.
Tänan sind kogu südame põhjast Matti,
et tulid siia saatesse sellest rääkima!
Paljud vaatajad kogevad selle saate läbi,
et meil on elav ja tõeline Jumal, kellest Piibel meile räägib.
Aamen!
Õnnistusi sulle! - Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa