ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Mika Särkkä.
Tere tulemast Mika! - Tänan!
Alguses uurime, kus sa sündisid
ja millised olid su esimesed eluaastad?
Ma sündisin Tamperes.
Isa poolt lähevad juured Kesk-Soome, Särkkä suguvõssa.
Sealt on palju head tulnud siia maailma.
Martti, ka sinu abikaasa neiupõlvenimi on muide Särkkä.
Seega oleme sugulased.
Edasi koliti Tamperesse. Meil on sugulased ka Pohjanmaal
ja isegi Karjalas.
Liigume kiiresti edasi, sest sul on palju rääkida.
Oled kuuldavasti Soome staažikam jutlustaja või pastor.
Varem kasutati mõistet "jutlustaja".
Räägi sellest. See on üsna uskumatu lugu.
Staažikaim selle pärast,
et alustasin jutlustaja tööga juba 5-aastaselt.
- Seda ma mõtlesingi.
Olid Soome noorim jutlustaja.
Mu mõlemad vanaemad oli usklikud
ja külvasid ususeemneid mu sisse, kui veel väike poiss olin,
Sain enne kooli kingiks pildiraamatu ja Uue Testamendi,
mille ka läbi lugesin.
Oskasin juba 5-aastasena lugeda.
Mul oli mingisugune sisemine kutse või unistus.
Käisin paljudel vaimulikel koosolekutel.
Käisin neil juba mõne kuu vanuselt.
Olin pühapäevakoolis tädide süles ja käisin ka mitmes lastelaagris.
Ja edasi juhtus nii,
et mu vanaemad palusid mul pidada neile koosolekuid.
Olin hea kõneleja ja ka laulja.
Kuna oskasin 5-aastasena lugeda, võtsin Piibli kätte
ja lugesin sealt mõne Uue Testamendi ja evangeeliumi kirjakoha.
Hakkasin nende järgi jutlustama.
Vanaemad kutsusid kohale ka naabrid ja tuttavad.
Ma jutlustasin, laulsin ja palvetasin.
Seal samas ja hiljem kõik ütlesid,
et Püha Vaimu ligiolu mõjutas neid tugevalt.
Need olid head Piibli kirjakohad ja palved.
Kogusin ka annetusi ühte nõusse.
Kogusime raha Aafrika töö jaoks.
Kui sinna liiga vähe münte pandi,
ei läinud ma enne edasi, kui sinna natuke rohkem pandi.
Saime kokku suure summa, mis saadeti riiete näol Aafrikasse.
Selline aktiivne jutlustamine on kestnud tänaseni.
Jah. Nii see on kestnud.
Ma saan varsti 50-aastaseks.
Jah, 5-eluaastast kuni tänaseni on see tõesti kestnud.
See on suur Jumala arm ja ime.
Sa kohtusid paljude Soome tuntud jutlustajatega
nagu Pentti Tynjälä jne.
Said nendelt vanematelt meestelt õpetust, julgustust ja kinnitust.
Just.
Pentti Tynjälä oli tõesti üks neist, aga neid toredaid vendi oli teisigi.
Osad veel elavad, aga Pentti on juba meie seast lahkunud.
Pentti oli mulle ka eeskujuks.
Olin 14-aastane
ja me elasime Pohjanmaal, Alavuusi linnas.
Pentti oli seal aktiivne koguduse töötegija.
Ma ise elasin seal lähedal Alajärvel.
Seal oli üks tuld täis baptistikogudus.
Praktiliselt kui nelipühikogudus.
Olin üsna jutukas ja tahtsin ka Jeesusest kuulutada.
Tunnistasin oma sõpradele ja koolikaaslastele.
Neid hakkas rohkem usule tulema.
Meie klassist ja paralleelklassist tegid pooled usuotsuse.
Nad hakkasid ise tunnistama
ja see puudutas kogu kooli.
Samuti ka lähipiirkonda.
Nii et, noored said usklikeks.
Koguduse vennad nägid:
"Wau, sellele poisile on antud evangelisti and!"
See oli minu jaoks täiesti loomulik asi.
Kui ma 14-aastaseks sain, tegid nad ettepaneku
õnnistada mind koguduse evangelistiks.
Nad ostsid mulle paksu Piibli.
Just Pentti Tynjälä ütles: "Kuuluta siit nüüd Jumala Sõna!
Kui inimesed saavad usklikeks, on see hea märk.
Jätka samas vaimus!
Ja kui ka ei saa usklikeks, on see amet siiski auväärt amet."
Nii said paljud inimesed usklikeks. Samas Pentti ka julgustas.
Pentti ütles veel: "Kui sul on vahel evangelisti teekonnal nälg,
siis näri käbisid!
Kui sul pole raha, siis müü oma kuub maha!
Kui sul on usuteel nii vilets olukord, et sa oled nälga suremas...",
siis Pentti Tynjälä ütles oma penttilikus stiilis nii:
"Ma tulen su matustele ja matan su ise maha.
Garanteerin, et nendel matustel saab olema väga hea vaimsus!"
Aga mul pole olnud vaja ei käbisid närida ega kuube müüa.
Tuleksin veel tagasi aega, kui olid 5 -aastane.
Su usklikuks saamine oli seotud pihta pandud piparkookidega
või mis lugu sellega oli?
Esimese patutunnetusega usuotsuse tegin ma 7-aastaselt.
See toimus Tampere nelipühikiriku lastelaagris.
Ma olin paras piprakoogi varas ema kausist,
kuid seal lastelaagris hakkasid need patud mind põletama.
Sain aru, et see on patt Jumala ja Piibli sõna vastu.
Aga samuti ka oma ema vastu.
Mõistsin, et pean oma patud andeks saama.
Selles laagris palusin esimest korda teadlikult:
"Jeesus, andesta mulle mu patud!"
Kogesin suurt rahu.
Seda kogemust pole võimalik kirjeldada,
seda peab ise kogema.
Kuid see on rahu kogemus.
Samal hetkel täitusin ka Püha Vaimuga.
Hakkasin rääkima uutes keeltes.
See oli kui taevas maa peal.
See oli mu esimene pattude andekssaamise kogemus.
Lisaks veel rahu.
- Olid siis 7-aastane.
On üsna haruldane saada nii noorelt Püha Vaimuga ristitud.
Jah.
See oli see nö Niilo Ylivainio aeg 1970'ndate lõpu poole.
See oli sel ajal nö tavaline asi,
sest isegi lastelaagrites saadi täis Püha Vaimu.
Oli palju õpetust ja usk tuleb ju kuuldust.
Ühtlasi ka nägime, mida see endast kujutab.
Inimesed täitusid igal pool Püha Vaimuga.
Nad langesid Püha Vaimu väes, rääkisid keeltes.
Mulle öeldi laagris: "Kiida Jeesust, sest oled oma patud andeks saanud!"
Hakkasingi siis oma sõnadega kiitma: "Tänu Jeesus!"
Esimest korda elus kuulsin selles kõrvas hella meeshäält,
keda ise seal kohapeal polnud.
Taevas kõnetas mind.
Jeesus küsis minult: "Mika, mille eest sa tänad?"
Ütlesin valjuhäälselt: "Jeesus suri ristil mu pattude eest."
Siis nägin, kuidas punane linane riie langes taevast mu peale
ja kui see puudutas mu suud, siis see juhtuski.
Hakkasin kiitma uutes keeltes.
Soome keelest enam selleks ei piisanud.
See, mida sa ütlesid - "Jeesus suri mu pattude eest",
selles peitub evangeeliumi tuum.
Selles tuumas peaksid kõik jutlustajad
pikka aega viibima.
Jah.
Sõna ristist on evangeeliumi tuum.
Just see ongi see peamine asi, kus peame olema.
Kui selles püsime,
on Püha Vaim meiega alati ühenduses.
Siis on ka koosolekutel vägi kohal.
Sa oled kogu aeg jutlustanud,
aga sa oled omandanud ka õpetaja ameti.
See tuli siis kõrvalt veel. - Jah.
Mu lõputöö pole veel tehtud.
Õppisin eripedagoogikat.
Samuti olen õppisin medõendust.
Olen töötanud eriõpetajana.
Mingil määral ka tervishoiu alal.
Kuid olen kogu selle aja - alates 14-eluaastast,
teinud koguduse tööd.
Vahel sain selle eest isegi palka.
Palga pärast muidugi ei saa seda tööd teha
ja ma ei teinudki seda selle pärast.
See on olnud tore töö. Piibelgi ütleb, et seda tööd tasub teha.
Aga ma olen tõesti õppinud ka nö maist eriala ja sellelgi töötanud,
kuid jutlustaja töö, evangeeliumi kuulutamine,
Jeesuse ja koguduse teenimine -
need on alates 5-eluaastast olnud mu elus
kõige kirkamad juhttähed.
Kõik mu elu valikud, sh ka abikaasa valik,
on tehtud pidades silmas tõsiasja, et see kutsumus säiliks,
läheks edasi ja kirgastuks.
Jumala armu läbi olen saanud ka hoida seda.
- Räägi, kuidas Jumal sind su abikaasa juurde juhtis?
See on tore lugu.
Mu naise nimi on Milla.
Meil on 2 toredat täiskasvanud last - Manuel ja Mariel.
Nad on mõlemad üle 20-aastased.
Olles jutlustaja,
käisin pidamas koosolekuid ka teistes paikkondades.
Samuti ka Poris, kus Milla koos vanematega elas.
Ta oli oma pere vanim tütar.
Seal peeti noortepäevi ja ka mina kõnelesin seal.
Siis nägin, et seal kuulajate seas ongi see "õige tüdruk".
Nägin, et ka tema teenis.
Ta oli pühapäevakooli õpetaja.
Ta oli väga teenimisaldis.
Käisin peale koosolekuid neil kohvi joomas
ja suhtlesin seal temaga pisut
Palusin audientsi ka tema pastori juurde.
Küsisin temalt, missugune tüdruk Milla on?
Kas temast võiks saada jutlustaja abikaasa?
Läksin ühel teenistusel ta juurde.
Alguses palvetasin
ja küsisin Jumalalt, kas see ongi tema?
Sain kinnituse.
Siis läksin ta juurde ja küsisin talt,
et mis ta arvab, kui paneksime leivad ühte kappi?
Sealt see algaski.
Nüüd olete koos samal teekonnal rännanud.
Millal ja kuidas juhtus nii,
et said kutse misjonitööks Hispaaniasse?
Ka misjonitöö on olnud mu sisimas
nii väikesest peale, kui vähegi mäletan.
Kord tuli Aafrikast postkaart.
Saatsime sinna minu korjanduse eest turult ostetud, pestud
ja triigitud riideid.
Siis tuli sealt postkaart.
Kaardil olid aafriklased uhkelt riides ja tagaküljel oli tekst:
"Aitäh pastor Mika! Nüüd meil on riided seljas."
Siis mõtlesin, et minust saab Aafrika misjonär.
See oli ka loomulik,
sest üks mu vanaemadest palvetas pidevalt Keenia eest,
sest Tampere Saalemi koguduse misjonärid olid just seal.
Hakkasin Aafrika tööks põhjalikult ette valmistuma
ja ootasin, millal tuleb aeg minna.
Tahtsin mina koos Millaga.
Mu esimene küsimus me esmakohtingul Millaga oli,
mida ta arvab misjonitööst?
Kui ta oleks vastanud, et teda see ei huvita,
oleks me suhe lõppenud veel enne, kui see oleks alatagi jõudnud.
Aga ta vastas,
et ka temal on sama kutse ja huvi asja vastu.
Käisin Aafrikas koosolekuid pidamas. Käisin palju kordi Masai-maal.
Meil olid ka terve kuu pikkused koosolekute sarjad.
Kuni ühel päeval, 2003. aastal, külastades Hispaaniat,
pidasin sealsetes soomekeelsetes kogudustes
koosolekuid.
Jumal ütles mulle ühel ööl autos selgesõnaliselt:
"Mika, sa ei lähe Aafrikasse. Sa pead tulema siia!"
Siis algas protsess, kus palvetasin ja otsisin Jumalat.
Jumal kinnitas selgelt seda kutset sinna maale.
See oli täiesti väljaspool me oma plaane.
Siis muidugi hakkasime õppima hispaania keelt.
2004. a. kolisime "pioneeripiirkonda" Alicante maakonna sisemaale.
Alvoradi linnas polnud veel
hispaaniakeelset evangeelset tegevust.
See oligi nn "pioneer-evangeliseerimine"
koos sama piirkonna kogudustega.
Sealt me alustasimegi.
Üürisime ruumid. Meid oli selles koguduses 4.
Olime meie Millaga ja üks Hispaania abielupaar.
Koos nendega alustasimegi tegevust.
Paulus rändas omal ajal kuni Hispaaniani välja.
Seal on juba algusest peale evangeeliumi kuulutatud.
Aga praegu seal pole evangeeliumi.
Hispaanias on kirikud ja on religioon.
Aga sellist päästvat evangeeliumi,
kus inimene kohtab Jeesust oma Päästjana,
seda on väga vähe.
Seal on praegugi veel tuhandeid linnu ja külasid,
kus pole mingisugustki koguduse tööd.
Pole evangeeliumi häält,
mis kuulutaks, et Jeesus päästab ja mitte kirik.
Ei katolik ega evangeelnegi kirik.
Näen, et vajadus selle järele on siiani olemas.
Mul on olnud selline põhimõte - ka Soomes olles,
et tuleb minna sinna, kus Jeesust veel ei tunta.
See on ju Jeesuse käsk.
Sellega on meil halvasti.
Meid kedagi pole vabastatud vastutusest.
Nii et, meid kas saadetakse või me läheme ise.
Tuleb minna, palvetada ja tuua ohvreid.
Nii olemegi otsinud neid linnu ja külasid,
kus pole veel evangeelset kogudust.
Selle töö järele on seal kohe kindlasti vajadust.
Te olete läinud piirkondadesse, kus te pole teretulnud.
Pigem vastupidi.
Kuidas teil siis õnnestus sinna saada?
Jumala kutse on see, mis kannab.
Teadmine, et ka Jeesus polnud kahjuks oma maal teretulnud.
Ka vana aja misjonärid polnud paljudes kohtades teretulnud,
kuhu nad läksid.
Nii et, see on igati loomulik.
Selleks tuleb end ette valmistada ja pidada seda loomulikuks.
Isegi auasjaks.
Me ette ei laotata punast vaipa
ja me auks ei puhuta pasunaid.
Nii valmistumegi kannatusteks,
sest kannatused on kristliku elu loomulik osa.
Kui läheme mõnda piirkonda, kus pole Jeesuse valgust,
siis seal on pimedus
ja pimedusele ei meeldi valguse tulek, sest see paljastab pimeduse teod.
See on loomulik.
Me ei meeldinud paljudele ja meid ei tervitatud tänavail.
Kui üürisime esimese palveruumi,
siis inimesed tulid me palveruumi ette ja sülitasid trepi täis.
Me jaoks oli see auasi,
et saame natukenegi kannatada Jeesuse pärast.
See oli ühtpidi väga põletav kogemus.
Kohtlesime kohalikke inimesi armastuse- ja heade tegudega.
Avasime kirbuturu ja annetasime vaestele riideid.
See avas tasapisi inimeste südamed.
Me palvetasime ja paastusime palju.
Inimesi hakkas tulema usule ja töö läks edasi.
Jumala Sõna kuulutamisega kaasnevad ka imed ja tunnustähed.
Sul on sealse koguduse ajast
üks märkimisväärne tervenemisjuhtum,
kus keegi sai terveks.
Räägi sellest loost.
Käisime lisaks oma piirkonnale ka teistes piirkondades.
Jumal juhtis meid mingil ajal Villena nimelisse linna.
Tol aastal, 5. mail, toodi teenistusele sünnist saati pime tüdruk Saraima.
Hispaanlastest vanemate tütar.
Vanemad polnud usklikud.
Sinna kohta on tekkinud 50-inimesega kogudus.
Enne oli seal ainult mõni üksik usklik.
Inimesed said usklikeks ja seal on u 50-inimesega kogudus.
Ülistasime 5. mai hommikul Jumalat.
Siis toodi sinna see 5-6-kuune tüdruk.
Ta oli Valencia haiglas täiesti pimedaks tunnistatud.
Mingitki lootust ei antud, et nägemine võiks kunagi taastuda.
Mitte mingit võimalust.
Tüdruku vanemad, kes olid lootusetus olukorras,
olid kuulnud, et Jeesus ilmutab end ja inimesed olid saanud usklikeks.
Osa nende sõpru said ka usklikeks.
Nii nad siis tõid oma lapse sinna.
Koguduse pastor, kelle me sinna ametisse panime -
Samuel Rodriques, palvetas selle lapse eest.
Ta koges südames häält: "Ära palveta nii kaugelt!
Mine ja pane käed lapse silmade peale
ja kuuluta Jeesuse nimel ja vere läbi tüdrukule täit tervist
Jeesuse vermete läbi!"
Ta tegigi seda.
Ta pani käed lapse silmade peale.
Kui ta käed lapse silmadelt ära võttis, hakkas laps nutma.
Ka isa ja ema hakkasid nutma. Teenistusel tekkis suur melu.
Pastor isegi oli hämmingus ja küsis, mis juhtus?
Beebi pööras mitmes suunas pead ja kissitas silmi,
sest need olid valgustundlikud.
Sel hetkel oli selgelt näha, et laps näeb.
Kahe päeva pärast viidi laps Valencia Keskhaiglasse,
kus tal oli see pimedus diagnoositud.
Peale seda, kui mitmed arstid olid last põhjalikult uurinud,
tõdesid nad, et lapse silmad näevad 100%
Silmad said täiesti terveks.
Ka mulle saadeti koopiad arstide diagnoosist ja tõenditest.
Selle juhtumi tulemusel sündis koguduses ja linnas ärkamine.
Nii et, kui 5. mai teenistusel oli kohal umbes 50-60 inimest,
siis järgmisel pühapäeval oli kohal juba umbes 100 inimest.
Selline ime toob inimesed kogudusse ja isegi Jeesuse juurde.
Nüüd on koguduses 120 inimest.
Sel suvel on tänu sellele imele paljud inimesed saanud usklikeks.
Imed ja tunnustähed järgnevad kuulutatud Jumala Sõnale.
Jumala Sõna liigub edasi
ja selle järel tuleb see, mis seda Sõna kinnitab.
Sellega inimesed avastavad, et see ongi Jumala Sõna.
- Just.
"Imed äratavad, leib hoiab tee peal", on üks ütlus.
Evangeelium jääks tõesti pisut poolikuks,
kui kunagi ei nähtaks imesid ja tunnustähti
ning ka üleloomulikke asju.
Samas valitseb ka Jumala Sõna ja imede vahel tasakaal.
Jumala Sõna on esikohal,
kuid kui see on inspireeritud Püha Vaimu poolt,
siis Jumala Sõna ja Püha Vaim peavad olema koos
ja siis tuleb sinna ka Jumala vägi. - Just.
Selle kohta on sul misjonitööst palju näiteid.
Suuri imesid tõesti juhtub,
kuid suurim ime on see, kui inimene saab usklikuks
ja saab oma patud andeks.
Aga see linn, kus me oleme, on üks hullemaid nõidade linnu.
Kui mitte kõige hullem.
Seal on tavatult palju nõidust.
Mingi katoliiklik õpetus õpetab vaimumaailma poole vaatamist,
et kõik näeksid, millises puhastustules nende kallid sugulased on.
Samuti pöördutakse nõidade ja selgeltnägijate poole.
See on üks põhjus, aga on ka teisi.
Aga ka nõiad on hakanud tulema usule.
See on suur ime.
Pimeduse ahelates olevad inimesed kardavad kõvasti.
Nõiad annavad omad elud Jeesusele.
Sama olen kuulnud toimuvat ka Indias.
Hindude pealikud annavad oma elu Jeesusele.
Kui nemad saavad usklikeks, siis sellel on suur mõju.
Siis sünnib ka peagi kogudus.
Mida huvitavat tahaksid veel oma Hispaania tööst rääkida?
Omal ajal õpetati mulle, et on olemas kolme liiki usklikke:
1. Kes lähevad, 2. Kes saadavad ja 3. Kes on mässumeelsed.
Mässumeelsed elavad kuivas kõrbes.
Tahaksin seoses Hispaania ja ka üldiselt kogu misjonitööga öelda,
et peame alati nägema kaugemale.
Hea on näha lähedale,
aga samas oleks hea ka kaugemale näha.
Ka Hispaania vajab misjonitöötegijaid ja evangeeliumi kuulutajaid.
Tahan öelda, et kui inimene on ükskõik, millises Jumala kutses -
ka oma argipäeva keskel,
siis seal on hea olla.
Tehkem misjonitöö heaks seda, mida teha saame,
kui ise ei saa minna.
Nüüd on Hispaania aeg.
Ma tahan seda uskuda ja seda palvetes meelde tuletada.
Inimesed saavad usklikeks ja palju kogudusi on loodud.
See on tore asi.
Hispaania pole ajaloo jooksul kunagi kogenud
ülemaalist vaimulikku ärkamist.
Mitte kunagi.
Aga ma tahan uskuda, et nüüd on see aeg käes.
Hetkel oled sa Malmi Saalemi koguduse juhtiv pastor.
Sedakaudu jälgid ka asjade käiku Soomes ja Põhjamaades.
Mis sa arvad, kuhu oleme Soomes teel?
Mul on raske öelda, kuhu oleme Soomes teel.
Ma olen kohaliku koguduse pastor, aga jälgin siiski toimuvaid sündmusi.
Mul on positiivne loomus.
Näen asju sedamoodi,
et meile pole antud ülemaalist ärkamist.
Aga eripaikkondades on ärkamine olemas.
On evangeeliumi kuulutajaid, on palvet.
Inimesed saavad kogu aeg usklikeks.
Jumala armu ja palvevastustena
toimuvad Malmi Saalemi koguduses imed.
Me ise näeme, kuidas inimesed saavad usklikeks.
Väikesest algusest on tekkinud kogudus,
kus käib inimesi 45 erinevast rahvusest.
kus näeme Jumala tegusid.
Mis keeltes te seal räägite?
Meil on 4-5 põhikeelt - ambraha, farsi, vene, hispaania.
Muidugi ka soome keel.
See on ka soomlaste eneste jaoks väga huvitav.
Jumala koda on kõikide rahvaste palvekoda.
See on tore õnnistus.
Muidugi ka väljakutse. Aga hea väljakutse.
Nüüd aga ütle palun vaatajatele, mida Püha Vaim sulle annab.
Tahan soovida kõigile vaatajatele õnnistust!
Me südame palve on see,
et selle intervjuu kaudu läheks kogu au Jumalale.
Ainult Jumalale!
Ta on väärt kõike tänu ja au.
Ta on meid oma armu läbi kutsunud ja me oleme Tema teenijad.
Olla Jumala teenija on suur au me elus.
Tahan tänada ka paljusid vaatajaid,
kes te olete palvetanud minu eest seoses tervisega.
Jumal on kuulnud palveid ja olen hetkel juba heas vormis.
Tahan öelda, et kõik Piiblis olevad tõotused, mis seal on,
on "Jah!" ja "Aamen!" Jeesuses.
Piibel ütleb:
"Usu Issandasse Jeesusesse, siis sa saad päästetud!"
See töötab.
Seal öeldakse ka,
et nad panevad käed haigete peale ja nemad saavad terveks.
Kui sul on mingi haigus või elus mingi väljakutse,
siis võid palvetada. Kasvõi kohe praegu!
Ütle: "Jeesuse nimel, tahan Sind vastu võtta
ja saada oma patud andeks.
Jeesuse nimel tahan võtta vastu tervise."
Jumal õnnistagu sind
ja olgu Jeesuse ligiolu tõeline su elus!
Kui anname kõik Jeesusele, võime kogeda Tema riigi väge.
Aitäh Mika!
Ütleksin veel, et Mika soovib teatud määral eestpalvet
oma tervise pärast.
Palun, et palvetaksite, et Jumal võtaks need probleemid ette
ja et need probleemid kaoksid Jeesuse nimel!
Aitäh sulle Mika!
Sa näed asju positiivselt ja see kandub edasi ka su jutust.
Ma rõõmustan selle töö üle, mida te koguduses tehakse.
Olgu see siis töö siin kodumaal või ka rahvusvaheline töö.
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7 euri)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa