Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraanani tänään on Jukka Silvola. Tervetuloa Jukka. - Kiitos.
Edellinenkin vieras oli Turusta.
Voin lyhyesti sanoa, kun on näitä miehiä jo yli 300 haastatellut, -
että aika monella on ongelmia varhaislapsuudessa -
mutta tuntuu, että sinulla on niitä ollut keskimääräistä enemmän.
Käytkö läpi sitä millaiseen perheeseen synnyit -
ja millaisessa ympäristössä ensimmäiset 10 vuotta elit?
Näin todellakin on ja synnyin isän puolelta maanviljelijäperheeseen.
Äiti oli käsityöalan ihminen.
Vanhemmat olivat nuoria.
Siinä kävi niin, että isällekin tuli mielenterveyspuolen ongelmia -
ja aika pian vanhempien avioliittokin päättyi eroon.
Minulle oli syntynyt pikkuveli myös.
Siinä yhteydessä, -
kun vanhemmat eivät pystyneet kasvatusvastuuta kantamaan, -
niin myös isän vanhemmat, eli isovanhempani, -
kantoivat osittain sitä vastuuta.
Huoltajuusriidasta johtuen olin kahden kodin välissäkin.
Sitten noin 3-4-vuotiaana -
jouduin kokemaan sekä isän että äidin puolelta hylkäämisen. - Kyllä.
Asuin kahdessa perheessä, -
toisaalta äidin luona ja sitten isän vanhempien luona.
Kun olin 9-vuotias, äidilläni todettiin skitsofrenia.
Muistan myös lapsuudesta, että oli sairaalakierrettä.
Jouduin sitten jo lapsena kantamaan -
ikään kuin sellaistakin vastuuta mikä olisi kuulunut vanhemmille. - Aivan.
Oliko niin, että äitisi, jolle skitsofrenia tuli -
niin myös hänen lapsuudessaan ja vanhemmissaan oli aiheita, -
jotka vaikuttivat sinun äitiisi? - Kyllä varmasti.
Hänellä itsellä on ollut myös hyvin rankka sukutausta siinä mielessä, -
että hän on ihan lapsena kokenut itse hylkäämisen. Hänet on adoptoitu.
Hän ei tiettävästi oikein koskaan ole -
tullut tuntemaan biologisia vanhempiaan.
On varmasti ollut iso asia hänen elämässään.
Tietysti muutenkin, kun on sodan aikana syntynyt.
Elämä on ollut silloin vähän erilaista.
Tätä hylkäämistä on meidänkin kanavan ohjelmissa käsitelty.
Minulle on tullut sellainen kuva, että hylkäämistä on tosi paljon.
Nimenomaan mitä nuorempana sitä pahempaa se on.
Näin se varmasti on.
Minulla ei hirveästi ole muistikuvia varhaislapsuudesta.
Voin kuvitella, että se on todella shokeraavaa -
ja traumatisoi ja vaikuttaa elämään eteenkin päin.
Onko vielä jotain sellaista, joka tulee mieleesi, -
jotka ovat ehkä lapsuuden traumoista saattaneet johtua.
Minulla on muistikuvia vielä ennen kouluikää päiväkodista.
Valitettavasti ikäviä muistoja. Jouduin sielläkin kaltoin kohdelluksi.
Kyllä siellä identiteetti aika totaalisesti muserrettiin. - Joo.
Tietyllä tavalla, jos ajattelee lapsen kasvua nuorella iällä, -
niin ei ole sellaista kovaa pohjaa mistä ponnistaa. - Niin, näin voi olla.
Tietyllä tavalla voi sanoa, että se on ollut selviytymistaistelua myös.
Kyllä. Tämän jälkeen kuitenkin, kun kasvoit, -
10 vuodesta eteenpäin. Miten sinun elämässäsi peruskoulu, -
lukio ja jne. Miten ne lähtivät käyntiin?
Kävin keskikoulua siihen aikaan.
Sen aikana todellakin heräsi motivaatio koulunkäyntiin.
Ehkä jollain tavalla ajattelin, että täytyy pärjätä eteenpäin.
Koulunkäynti alkoi kiinnostaa.
Hoidin läksyt ja pärjäsinkin sitten erittäin hyvin koulut läpi.
Peruskoulu ja lukio. Tietyllä tavalla myöskin -
varmaan näkyi se, että elämässä on ollut suorittamista.
Tietyllä tavalla yritin ansaitakin sitä rakkautta mistä oli jäänyt paitsi.
Kävit myöskin kauppakorkeakoulun ja hankit itsellesi ammatin.
Puhumme siitä myöhemmin.
Todennäköisesti sinulla oli kuitenkin synnynnäisiä lahjoja -
oppia asioita.
Halusit näyttää, että ehkä minä rakennan sen pohjan, -
kun sitä ei vanhemmat ole pystyneet tekemään.
Niin voi sanoa, että pärjäsin elämässä kuitenkin aika hyvin.
Nopealla aikataululla suoritin opiskelut.
Sillä tavalla menestyksekkäästi elämä meni eteenpäin.
Lähdit sitten myöskin sellaiseen ammattiin, -
joka oli varsin moderni.
Sijoitusinstrumenttien käsittely pankin puitteissa.
Joo, silloin elettiin 80-lukua ja tosiaankin sieltä avautui -
vakituinen työ pankin arvopaperiosastolla.
Siellä oikeastaan elin läpi myös sen murroksen mitä pankkimaailmassa -
tapahtui -80 ja -90-luvuilla.
Pankin nimet vaihtuivat ja fuusiot seurasivat toisiaan.
Monenlaista myllerrystä pankkikentällä oli.
Jatkoin kuitenkin samalla lailla eteenpäin.
Jos ajatellaan -80-lukua, jolloin Suomessa elettiin nousubuumia, -
joka päättyi dramaattisesti 90-luvun alun -
kahteen devalvaatioon ja yrityskonkursseihin.
Aika vaikeisiinkin aikoihin Suomen taloushistoriassa.
Joo, kyllä. Siellä tosiaan tapahtui dramaattisia muutoksia. - Joo.
Kun, ainakin viimeksi olit Nordeassa, -
niin sillähän oli monta nimeä sitä ennen, kun näitä fuusioitiin.
Oli Pohjoismaiden Yhdyspankki ehkä, joka oli pisimpään ollut.
Siinä välissä oli erilaisia versioita ja muita rakenteita.
Miten sinä koet henkilökohtaisesti työntekijänä tällaisessa maailmassa?
Oikeastaan se arkipäivän työ oli se mitä se oli.
Tietenkin nämä rakenteet vähän muuttuivat ympärillä. - Joo.
Siinä mielessä kuitenkin ihan -
hyvällä mielellä sitä työtä sai tehdä.
Tiedetään, ettei sinulla ollut kodin perintönä hengellistä kodin tarjontaa.
Silloin kun olit pankkimaailman töitä tekemässä, -
ei ollut vielä Jeesusta sydämessä.
Missä vaiheessa alkoi tulla ne kysymykset esiin?
Sinä menit naimisiin jossain vaiheessa -
ja nämä tapahtuivat vasta sen jälkeen.
Joo, tosiaankin löysin vaimon ja perustettiin perhe.
Saimme sitten lapsia. Kaksi lasta, -
joilla todettiin aivan pienenä vaikeita ruoka-aine allergioita.
Se johti kriisiin perheessä.
Oli vaikea löytää ravintoa ja imetysasiat eivät onnistuneet.
Ymmärrettävästi se ahdisti vaimoa todella paljon.
Oikeastaan vaimon aloitteesta vierailimme -
Turussa muutamissa seurakunnissa.
Lähdin vaimon mukana näihin tilaisuuksiin.
Siellä Jumala kosketti hyvin voimakkaasti.
Aika mielenkiintoista, että se alkoi vaimosta mutta sinulla se kasvu -
lähti jyrkästi eteenpäin.
Ihan samanlaista kehitystä ei ole tapahtunut toistaiseksi -
vaimosi osalta vielä. - Joo, näin se on.
Todellakin muistan hyvin yhden Sanan ja rukouksen illan, -
jossa pyysimme esirukousta lapsille.
Muistan kuinka pastorin kautta säteili aivan valtava Jumalan rakkaus.
Koin sen ihan fyysisesti voimakkaasti.
Näihin samoihin aikoihin kutsuttiin kotikokoukseen.
Siellä oli evankelista puhumassa.
Itse asiassa olimme vaimon kanssa molemmat siinä tilaisuudessa.
Olin hyvin murtuneella mielellä. - Joo.
Koin Jumalan kutsun siinä vaiheessa.
Siellä haastettiin ja kysyttiin, että tahdonko antaa elämäni Jeesukselle.
Joo. - Sanoin, että tahdon.
Niin minun puolestani rukoiltiin ja syntisen rukous luettiin.
Koin kyllä siinä, että tapahtui merkittävä muutos.
Oli kevyt olo lähteä siitä eteenpäin. - Joo.
Siitä sitten alkoi elämä Jeesuksen kanssa.
Saitte vaimon kanssa rukoilla myös lasten terveyden puolesta. - Joo, kyllä.
Siihenkin rukousvastausta on tullut.
Kuitenkin molemmat pärjäävät tänä päivänä.
Tilanne on huomattavasti parempi.
Sinulla oli, taloudellisesti ajatellen, -
sinulla oli hyvä työ, hyvä palkka, hyvät edut.
Kaikki näytti inhimillisesti katsoen juuri sellaiselta, jonka Jumala -
on valmistanut mutta Jumalalla oli toinen suunnitelma sittenkin elämääsi.
Kyllä. Kun Jumala antoi halun lukea Raamattua -
ja olin mukana raamattupiireissä.
Martin kirkon Ilpoisten piirin illoissa kävin. Usko alkoi kasvaa ja vahvistua.
Ristiriita leipätyön ja sen kanssa mitä Raamatusta ymmärsin.
Se kasvoi vuosi vuodelta vaikka siinä meni useita vuosia.
Lopulta kuitenkin tajusin, että -
hetkinen, ette voi palvella Jumalaa ja mammonaa, sanoi Jeesus.
Oli tehtävä jonkinlainen valinta.
Sain sydämeeni varmuuden, että tästä nykyisestä työstä, -
joka on pörssikeinottelua ja hyvin varakkaiden ihmisten salkunhoitoa, -
että siitä oli lähdettävä pois.
Se ei ollut varmastikaan kovin helppoa.
Ensinnäkin perustella itselle ja vaimolle mutta myös työnantajalle, -
että nyt irrotan otteeni tästä talosta ja lähden etsimään muuta.
Itse koin sydämessäni niin suuren rauhan, vapauden, -
että minulle se oli oikeastaan ainoa vaihtoehto.
Työnantaja ei ymmärtänyt asiaa ja varmaan se tuli yllätyksenä.
Jeesus sanoo, että en anna teille niin kuin maailma antaa.
"Minun rauhani minä annan teille. Sen minä jätän teille."
Todella koin sen konkreettisesti, että se sana on totta.
Sain sen vapauden, kun mammonan valta murtui.
Tuliko se sinulle sen verran vahvana, -
että sinä et yön valvottuina hetkinä pohtinut ja epäillyt, -
että kumpikohan pitäisi tehdä?
Ei, tämä oli sydämen varmuus, että olin täysin varma.
Tämä oli oikea tie ja en ole katunut sen jälkeen. - Aivan.
Sinä menit sitten toisiin tehtäviin, jotka eivät olleet sillä tavalla -
mammonaan viittaavia.
Siinä oli itse asiassa tilanne, että olin ammatinvaihtaja -
ja käytännössä pitkäaikaistyötön.
Siihen prosessiin liittyi paraneminen, mitä sain kokea -
Pyhän Hengen kauttakin.
Piti käydä läpi niitä lapsuuden traumoja, tilanteita ja surutyötä.
Kyllä siinä useampi vuosi meni. Itkettyä tuli todella paljon.
Tuli purettua taakkaa, mitä lapsuudessa oli kertynyt.
Sillä tavalla sitten vielä Jumala kasvatti uskossa, -
armossa ja tuli seurakuntayhteys.
Sitten Jumala johdatti aikanaan projektityöhönkin vielä, -
missä sain vuoden verran olla.
Mitä ajattelet siitä vaihtoehdosta, että Jeesus ei olisi tullut elämäsi -
ja sinulla oli kaikki nämä haavat. Olit kuitenkin avioliitossa ja 2 lasta.
Jos näin ei olisi käynyt, niin mitä siitä olisi saattanut seurata?
Siitä ei olisi varmasti mitään hyvää seurannut.
Voi hyvin olla, että ei olisi avioliittokaan enää kasassa, -
jos Jeesus ei olisi tullut mukaan. - Joo.
Eli tämä on se iso viesti, että Jeesus on ratkaisu kaikkeen. - Kyllä.
Ihmisen elämään. - Kyllä.
Se, että Jeesus tuli elämäsi Herraksi ja haluat seurata Hänen tahtoaan, -
niin tuli tämä missä nyt olet ollut jo, -
en muista kuinka monta vuotta, tässä katulähetyksessä. - Joo.
Todellakin jouduin jäämään projektityöstä aikanaan pois.
Omantunnon syistä käytännössä.
Minulla oli määräaikainen sopimus ja olin jäämässä työttömäksi.
Menin myöskin Martin kirkon tiistai-iltaan -
ja pyysin esirukousta työasiaan.
Esirukoilija pyysi, että Herra antaisi minulle pian sellaisen työn, -
jossa voisin palvella hyvällä omalla tunnolla.
Jumala vastasikin niin yllättävästi, että 11 päivää sen jälkeen -
sain tekstiviestin henkilöltä, jonka kerran olin tavannut.
Hän oli sopinut epävirallisen työ- haastattelun Turun katulähetykseen, -
jossa sen hetkinen vetäjä oli jäämässä eläkkeelle.
Niinpä lähdin työhaastatteluun. Se prosessi lähti siitä liikkeelle.
Vielä ennen haastattelua -
Herralta kysyin, että mitä Herra sinä tähän asiaan sanot?
Avasin Raamatun peukalopaikalta ja tuli juuri se kohta, -
jossa Mooses oli jäämässä syrjään.
Hänen aikansa oli täysi ja Joosuaa oltiin valitsemassa seuraajaksi.
Jollakin tavalla koin, että siinäkin vielä Jumala vahvisti sen, -
että olin Hänen suunnitelmiaan toteuttamassa ja seuraamassa.
Käytkö vähän läpi, mitä tarkoittaa Turun katulähetys? Mitä se tekee?
Katulähetys on sodan jälkeen perustettu luterilaisten seurakuntien -
työmuoto, jossa on tarkoituksena auttaa päihdeongelmaisia henkilöitä.
Siihen on liittynyt monenlaista asunnottomienkin -
auttamista, asuntolatoimintaa.
Diakonista toimintaa, vankilatyötä.
Yleensä vähävaraisten kadun ihmisten palvelemista. - Joo.
Olet varmasti kohdannut monenlaisia ihmisiä.
Jokaisella on oma taustansa.
Oletko havainnut juuri niitä, mistä sinunkin osaltasi aluksi keskusteltiin.
Tällaisia syitä, hylkäämiset ja vanhempien alkoholit ja muut -
sellaiset, jotka ovat seuranneet seuraaville sukupolville.
Kyllä varmasti näitä tapauksia on paljon.
Kyllä se siltä näyttää, että monta kertaa nämä asiat -
seuraavat sukupolvien ketjuna eteenpäin.
Todellakin tulevat sukupolvet joutuvat tietyllä tavalla -
kantamaan menneidenkin sukupolvien varjoja näissä asioissa.
Voi sanoa, että jokainen ihminen on ainutlaatuinen yksilö, Jumalan luoma.
Olemme ainutlaatuisia ja jokaisen tarina on yksilöllinen.
Yhtäläisyyskohtia varmasti löytyy.
Tähän palveluun kuuluu varmasti myös ruoka-apu.
Kyllä. Elintarvikeapu on hyvin massiivista.
Se on -90-luvun lamasta lähtien ollut hyvin systemaattista -
ja on jatkunut näihin päiviin asti.
Tuntuu siltä, että tarvetta edelleen on. Jonot ovat kasvaneet todella pitkiksi.
Teillä on Turussa useampiakin palvelutuottajia.
Kyllä. Turussa on useita eri seurakun- tia ja tahoja, joista ruoka-apua saa.
Yksin emme voisi pienenä järjestönä vastata koko suuren kaupungin -
tarpeista mutta olemme mukana myös "Operaatio Ruokakassin" työssä.
Yhtenä toimijana muiden joukossa.
Onko asiakaskunta rakenteeltaan muuttunut -
viimeisen 20-30 vuoden aikana?
Onko niin, että on tullut uusia ryhmiä?
Kyllä näinkin on tapahtunut. Voi sanoa, että varmaan perinteisesti -
paljon on pienituloisia eläkeläisiä, pitkäaikaistyöttömiä, -
maahanmuuttajiakin on aina ollut mukana.
Viimeisen 10 vuoden aikana -
on voimakkaasti lisääntyneet lapsiperheet.
Ihan viime vuosina opiskelijoita, yhä nuorempia ihmisiä näkyy jonossa.
Tietysti suurelta osalta ovat perus- toimeentuloturvan varassa eläviä, -
jotka eivät oikeastaan pärjäisi ilman diakonista tukea.
Kuitenkin talousmittarilla mitattuna Suomen kansa on vaurastunut -
viimeisen 20 vuoden aikana koko ajan.
Enemmän tai vähemmän mutta eteenpäin niillä mittareilla.
Samanaikaisesti nähdään, että jonot ovat lisääntyneet.
Onko Suomen kansassa tullut rakenteellisia muutoksia, -
että on kahden tai kolmen kategorian ihmisiä?
Tuntuu siltä, että erot toimeentulossa ovat kasvaneet.
Se varmaan on tilastoistakin luettavissa.
Tietyllä tavalla on leikattu perusturvaa.
Se näkyy todella.
Tietysti on myös muutoksia asiakasmaksuissa.
Henkilölle, jolla ei ole rahaa, 5-10 euroa alkaa olla iso summa.
Ehkä se helposti unohtuu joiltakin päätöksentekijöiltä.
Joillekin ihmisille bussilippu on kynnys.
Onko rahaa lähteä edes hakemaan ruokakassia, -
jos ei ole rahaa bussilippuun. Se voi olla pienistä asioista kiinni.
Suomessa, ainakin sen mukaan mitä olen sanomalehdistä lukenut, -
maksuhäiriöisten ihmisten määrä on kasvanut voimakkaasti.
Onko niitä 300.000-400.000 sellaista, joilla on maksuhäiriömerkintä, -
joka rajoittaa tällaisten ihmisten elämää.
Siellä on aika paljon myös nuoria.
Valitettavasti näin on. Meillä on se kokemus, että näissä leipäjoissa -
on aika paljon on ihmisiä, joilla on juuri näitä maksuhäiriöitä.
Ovat velkaantuneita ja sillä tavalla ahtaalla myös.
Onko myöskin kaikki virikkeet, netit ja nämä luoneet sitä.
Samanaikaisesti voisi sanoa, -
että luopuminen Jumalasta on tapahtunut voimallisesti.
Ovatko nämä osaltaan myös vaikuttaneet kiihdyttävästi?
Varmasti näin on, kun on luovuttu Jumalasta ja Jumalan Sanasta.
Sitten tietysti tämä maailma tarjoaa korvikkeita, todella monenlaisia, -
jopa rahaa ja velkaa tyrkytetään ja markkinoidaan.
Tietysti liha on heikko ja helposti voidaan langeta tällaisiin.
Se on ikävää.
Mitkä Jukka ovat sinun unelmasi?
Jos ajattelet omaa elämääsi ja työtä mitä nyt teet.
Millaisia ajatuksia ja toivomuksia sinulla on Jumalankin suuntaan?
Ainakin haluan sanoa, että olen todella kiitollinen siitä hyvyydestä, -
mitä Herra on osoittanut minua kohtaan.
Päivittäisestä huolenpidosta ja siitä, että on saanut palvella Häntä.
Se on se suurin kutsumus kuitenkin tässä elämässä.
Tärkein asia on tulla tuntemaan Jeesus Kristus henkilökohtaisesti -
ja lähteä Jumalan suunnitelmaan, seuraamaan Jeesusta.
Uskoa ja luottaa Häneen ja myöskin nähdä se, miten Jumala todella toimii.
Vastaa rukouksiin, tekee ihmeitä ilman määrää.
Se on niin kuin ilo. "Ilo Herrassa on meidän väkevyytemme." - Aivan.
Ainoa unelma on se, että saa jatkaa uskon tiellä seuraten Jeesusta.
Palvella Häntä sen voiman määrän mukaan, mitä Hän itse kullekin antaa.
Onko sinun työnkuvassa myös tämä ns. evankeliointi kadulla?
Onko se osana sinun työtäsi?
Henkilökohtaisesti koen, että on tiettyä kutsumusta -
evankeliumin julistamiseen.
Silloin kun sain uudistua uskossa, kun lähdin pankkityöstä, -
silloin sitä käytännössä tein. Aamupäivisin tuli usein rukoiltua, -
luettua Raamattua ja sen jälkeen kaupungille todistamaan Jeesuksesta.
Se on ilo, että sitä työtä saa tehdä katulähetyksessä.
Yleensäkin ihmisten kohtaamisessa. Meillä on mm. soppatykkitoimintaa, -
jossa kaupungilla voimme tarjota syötävää ja pullakahvit.
Siinä kohtaamisessa saamme viedä sanomaa Jeesuksesta, Ristin voitosta
ja siitä valtavasta Jumalan armolahjasta, joka Jeesus Kristus on, -
viedä sitä eteenpäin ihmisille, jotka eivät vielä tunne Jeesusta.
Sen koen kaikkein antoisammaksi tässä työssä.
Myöskin on ollut ilo olla mukana monta kertaa -
Ruisrock-festivaalien aikaan leirintäalueella -
keskustelemassa nuorten aikuisten kanssa Jeesuksesta.
Onko sinulla yksittäistä esimerkkiä, mikä on koskettanut sinua, kun olet -
kertonut Jeesuksesta tai nähnyt, että jotain apua olet voinut antaa?
Sanotaan se, että kun on voinut todistaa Jeesuksesta -
ja henkilö on tullut tilanteeseen, että Pyhä Henki kutsuu -
ja vetää tästä maailmasta Jumalan Pojan valtakuntaan -
ja saa julistaa synnit anteeksi Jeesuksen nimessä ja veressä.
Olla johdattamassa iankaikkista sielua taivasmatkalle.
Se on jotain niin antoisaa, että se aina herättää iloa totta kai.
Onko jotain sellaista, mitä haluaisit tässä lopussa sanoa katsojillemme?
Mitä Pyhä Henki sanottavaksi antaa. Siihen on mahdollisuus, ole hyvä.
Ainakin haluan todistaa Jeesuksen uskollisuudesta.
Siitä, että Hän todella kutsuu syntisiä, heikkoja ihmisiä luokseen.
Hän on tehnyt kaiken valmiiksi.
Ristin veren kautta meillä on anteeksi- antamus, tämä sovituksen virka.
Ainakin tahdon rohkaista sinua, joka mietit, oletko jo kulkenut liian kauas.
Vielä meillä on armon aika ja pelastuksen päivä.
Voit tarttua Jeesuksen Kristuksen käteen, rukoilla omin sanoin Häntä -
tulemaan sydämeesi, uudistamaan verellään ja tulemaan -
Herraksesi ja Vapahtajaksesi ja johdattamaan kerran taivaan kotiin.
Jeesuksen nimessä. Aamen.
Kiitos Jukka Silvola, että olit kertomassa omasta elämästäsi -
ja niistä haasteista, mitä on ollut elä- mässäsi varhaislapsuudesta johtuen.
Monenlaisia haasteita meillä itse kullakin on elämässämme.
Nyt katsojat voivat niistä myöskin rohkaistua, että niistäkin voi selvitä,-
koska lähtökohtakin sinulla oli todella haastava -
mutta tänä päivänä sinä palvelet Herraa ilolla. - Aamen.
Kiitos. Siunausta sinulle. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola