ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Timo Raassina.
Tere tulemast Timo! - Tänan.
Sa oled elanud Jyväskyläs, Lappeenrannas,
Helsingis ja mujalgi.
Sa oled elanud ka välismaal.
Mul on rõõm, et mu tänane külaline esindab nooremat põlvkonda.
Vestleme sellest vaatevinklist,
kuidas viia evangeeliumi nooremale, nutitelefoni põlvkonnale.
Kuid räägi natuke rohkem oma lapsepõlvest
ja varasest noorusest.
Kasvasin üles Lappeenranna lähedal väikeses Joutseno külas.
Mul oli väga turvaline lapsepõlv. Ma sündisin usklikus peres.
Käisin koguduses juba väikesest peale.
Tagantjärele olen kõige selle eest väga tänulik.
Vahetevahel mõtlen, et mul oli igav lapsepõlv,
aga samas hindan seda siiski
väga heaks ja turvaliseks lapsepõlveks.
Käisin juba väikesest peale koos vanematega koguduses.
Samas oli mul väiksena huvi ka jalgpalli vastu.
Mängisin seda koos sõpradega nii suvel kui ka talvel.
Seda sai väga usinalt mängitud.
Ma tean, et teil oli usklike kodu.
Kuidas sul aga isikliku otsuse tegemisega oli?
Kas sa otsisid Jeesust?
Mõned sõbrad on meenutanud,
et algkooli esimestes klassides rääkisin usinasti teistele Jeesusest.
Mäletan, kuidas kogesin 7-aastaselt esimest korda, et Jumal on reaalne.
Kogesin seda lastelaagris õhtuse teenistuse palvehetkel.
Seal kogesingi, et Jumal on reaalne.
Kuid siis läks pisut aega edasi
ja ma olin vist 6. Klassis,
kui kaugenesin mingil põhjusel Jumalast.
Uskusin küll, et Jumal on kuskil olemas,
aga sõpradele sellest rääkida ei tahtnud.
Mu jaoks oli tähtis olla teiste silmis tegija vend,
mistõttu ma ei tahtnud kellelegi rääkida,
et käin koguduses jne.
Mul oli periood,
kus ma ei tahtnud avalikult öelda, et järgin Jeesust.
Kuigi sügaval oma sisimas ma teadsin, et Jumal on reaalne,
ei paistnud see igapäeva elus välja.
Kogesid sa mingil ajal ka koolikiusamist?
Jah. Seda põhikooli ajal.
Minuga koos tuli põhikooli üks minu vana tuttav.
Mitme inimese koostöös läks kiusamiseks.
Esimene pool aastat oli väga karm aeg.
Sel ajal kiusati väga palju.
Minu enesehinnang sai kõvasti kannatada.
Mõtlesin palju selle peale, et miks need asjad toimuvad?
Kuna varem selliseid asju polnud, ei suutnud ma sellega harjuda.
See tekitas palju küsimusi.
Kas rääksid koolikiusamisest kodus ka oma vanematega?
Ei rääkinud.
Olid mõned sõbrad, kellele neid asju rääkisin,
aga muidu hoidsin need asjad enese teada.
Usun, et nendest asjadest tuleks rääkida,
sest muidu sa oled kodus omas mullis
ja kannad enda sees neid probleeme.
Ja niimoodi kardad järgmisel päeval kooli minna.
Kahjuks on see tõsi
ja olen seda ka ise viimastel aastatel näinud,
et noored on nii katki,
kuna nad hoiavad enestes asju, mida ei peaks seal hoidma.
Kogesin ka ise, et midagi head sellele ei järgnenud.
7. klassi kevad oli mu elus tähtis periood
Jumalaga suhte võtmes.
2006. a. kevadel kogesin, et Jumal tõmbas mind enese poole.
Ma ei oska täpsemalt selgitada, kuidas see juhtus,
aga ma hakkasin käima koguduse noorteõhtutel.
Tol kevadel sain ka kinnituse, et Jumal pole kuskil kaugel,
vaid Jumal tahab olla mu lähedal ja tahab olla suhtes koos minuga.
Tol kevadel tegingi isikliku otsuse, et tahan hakata järgima Jeesust.
Samal kevadel sain ka veega ja Püha Vaimuga ristitud.
Siis algaski mu elu Jeesuse järgijana.
See oli väga tähtis kevad.
Kas su usuletulek oli protsess või oli see teatud hetk?
See toimus kevade jooksul.
Mul oli varasemast olemas lapseusk.
Hiliskevadel otsustasin minna ristimisele.
See oli mu enda otsus anda oma elu Jumalale.
Tahan Jumala juhtimisel minna alati, kuhu iganes.
Kas rääkisid ka vanematele sellest, et selline protsess on su elus käimas
ja et oled nüüd Jeesuse oma?
Rääkisin küll.
Nad olid selle üle väga rõõmsad, kui ütlesin, et tahan saada ristitud.
Ses suhtes ma hindan oma peret,
et nad ei survestanud mind mitte kuidagi
ei ristimisele minekul ega usuletulekul. Nad andsid mulle täieliku vabaduse.
Ma tegin ise otsuse, et tahan järgida Jeesust.
Koolikiusamise taustal oli see mulle elu pöördepunktiks.
Muidugi ei lahenenud kõik asjad koheselt.
Mu enesehinnang ei paranenud samuti paugupealt.
Aga asjad hakkasid selles suunas liikuma.
Ma teadsin, et Jumal on koos minuga kõikides olukordades.
See pani mu elule hea aluse.
See oli mu elus parim otsus, mille olen langetanud.
Andsid endale teatud lubadusi, öeldes, et ei tee teatud asju kunagi.
Mis need 2 asja olid?
Ma lubasin endale, et ma ei tee paljusid asju.
Gümnaasiumis olles mõtlesin,
et inseneriõpingud ei huvita mind üldse.
See polnud minu teema.
Teisalt huvitas mind misjonitöö.
Samas aga ei huvitanud mind pastori amet.
Olin koguduses vabatahtlikuna ja arvasin, et minust pastorit ei saa!
Ja inseneriks ei kavatsenud ma ka õppida.
Aga kuidas sul see kõik edasi läks?
Juhtus nii, et peale gümnaasiumi uurisin erinevaid kohti
ja otsustasin siis ikkagi
Lappeenranna ülikoolis inseneriks õppida.
Mõtlesin, et õpin algul inseneriks
ja hiljem vaatan, kas jätkan sel alal või ei.
Aga ma sain aru, et õppida oli hea. Sain mitmeid häid kontakte.
Nii ma siis õppisingi.
Ma polnud varem pastori ameti peale mõelnud.
10. aastat peale ristimist, 2016. a. kevadel kogesin,
et sügisel pean olema kuskil mujal
ja mitte Helsingis, kus parajasti elasin.
Ütlesin Jumalale:
"Kuhu iganes tahad mind viia, sinna võin minna."
Kord kevadel käisin kõndimas.
Ma ei palvetanud,
kuid mõtteisse tõusis Lappeenranta ja noortetöö.
Mõtlesin: "Oot, mida?"
Lahkusin Lappeenrannast paar aastat tagasi.
Mul polnud sinna üldse plaanis tagasi minna.
Andsin need mõtted Jumalale üle.
"Jumal, kui tahad, et läheksin sinna noortetööle,
siis koguduse pastor peaks mulle helistama
ja mind sinna tööle kutsuma."
Et ise ei tasu ikka ka nii aktiivne olla.
Läks 1-1,5 kuud.
Kord helises telefon. Vaatasin, kes helistab?
Helistas Arto Niilonen, koguduse pastor.
Ta küsis, kas läheksin aastaks Lappeenrantasse,
kuna üks noortepastor oli seal just lapsepuhkusele läinud.
Siis oli asi selge, et see oli Jumalast.
Vastasin jaatavalt.
Räägi sellest aastast. Mida sa selle aasta jooksul kogesid?
Ja kuidas asjad läksid?
See oli tore aasta. Olin ju tagasi oma kodukoguduses
ja teatud mõttes sai ring jälle täis.
Mõeldes veel 2006. a. kevadele,
mis oli hiliskevad,
siis üks noortetöö eest vastutav inimene
tuli mulle, 13-aastasele Timole ütlema,
et ta koges, kuidas võiksin mingi hetk seal koguduses pastor olla.
Mõtlesin: "Ma ei tea. Ma ei usu, et see juhtub."
Aga põnev oli see,
et 10. aastat aastat hiljem läksin just sinna tagasi
ja just sellisesse olukorda,
mida mulle oldi 10. aastat varem öeldud,
et minust võib saada pastor.
Sedamoodi ring sulguski.
Sain aru, et Jumal tahtiski mind sellesse kohta panna.
Millised need noored olid?
Noored olid avatud ja ehtsad. Nad olid need, kes nad olid.
Lappeenrannas olid paljud noored juba tuttavad,
aga ma puutusin kokku ka uute noortega.
Paljude noorte sees on igatsus Jumala järgi.
Nad ei ütle ega näita seda tingimata välja,
aga sügaval sisimas on siiski igatsus olla Jumalaga ühenduses.
Keda oli rohkem, kas tüdrukuid või poisse?
Lappeenranta on selline koht, kus mõlemaid oli võrdselt.
Näiteks Helsingi või Jyväskylä kogudustes
on just tüdrukute ülekaal.
Vanemas vanuseklassiski on naisi 3/4 ja mehi 1/4.
Jah. Ja see paneb küsima, kus kõik mehed on?
See on tõsine küsimus,
kuidas saada noored põlvkonnad usu juurde?
Ja teine tõsine küsimus -
kuidas saada vanema põlvkonna mehed usu juurde?
Nii see on.
Sa õpid praegu taas? - Jah.
Viimase paari aasta jooksul osalen mitmekülgsel piibliõppel.
Kevadel peaksin sellega lõpule jõudma.
See valmistabki sind ette pastori ametiks. - Just.
Ma pean seda väga tähtsaks.
Nende õpingute ajal olen saanud palju häid mõtteid.
Olen sellega ka oma usku rohkem üles ehitanud.
Samuti seda, kuidas suhelda ja kuidas evangeeliumi kuulutada.
Olen saanud palju häid ideid.
Sa kolisid Jyväskylässe ja teed seal koguduse tööd.
Kolisin Jyväskylässe eelmise aasta augustis.
Tasapisi hakkan saama keskmaa soomlaseks.
Olen algusest peale kogenud,
et see on koht, mille Jumal mulle andis.
Kogen justkui oleksin kodus.
Mida sa seal teed?
Hetkel olen noortepastor.
Teen ka muud kogudusetööd.
Meil on pastorite meeskond, mille üks liige ma olen.
Aga mu põhivastutus on siiski noortetöö.
See on tõsine küsimus,
kuidas saada tänapäeva noored kogudusse?
Sa oled selle üle arutlenud ja selle eest ka palvetanud.
Milliseid sõnumeid oled saanud?
Kui sellele leiduks kerge lahendus, oleks ju kõik hästi.
Üks tähtis lähtekoht on inimestega kokku puutumine,
et noored saaksid kogudustes siira ja ehtsa vastuvõtu osalisteks.
Viimase poole aasta jooksul
oli meil Jyväskyläs mitukümmend noort,
kes tulid esimest korda kogudussse oma sõprade kutse peale.
Tänapäeva noorte põlvkonnaga tegelemine
on üks võtmeküsimus,
et me võiksime varustada ja julgustada koguduses olevaid noori
elama julgelt Jeesuse järgijatena, kus iganes nad ka on.
Toon ühe näite ühe noorteõhtu kohta.
Üks 9. klassi poiss tuli ilmselt esimest korda üldse
nelipühi kogudusse.
Peale õhtu lõppu vestles ta ühe meie vastutava inimesega.
Ta tahtis saada usklikuks ja anda oma elu Jeesusele.
See vastutav isik juhtis selle poisi Jumala juurde.
Tundub, et see läheb edasi inimeselt inimesele.
Koolides õpetatav evolutsioon
viib usu hoopis teises ehk uskmatuse suunas.
Mis sa arvad, mida peaks tegema, et inimesed mõistaksid,
kust tuleks abi otsida?
See on tõsine küsimus.
Sest kristlikule ja piibellikule maailmavaatele
esitatakse aina väljakutseid.
Neid väljakutseid esitatakse nii ühiskonnas, kui ka koolis.
Arvan, et üks võtmetegur oleks see,
et kogudustes antaks noortele selline elu alus,
et nad vaataksid, mida Piibel nende asjade kohta ütleb.
Teisalt võiks kutsuda noori üles ise nende asjade üle arutlema,
et kõigile küsimustele ei antaks täiesti valmis vastuseid.
Seda stiilis: "Vaatame koos, mida Piibel nende asjade kohta ütleb."
"Mida sina sellest asjast arvad?"
See asi võiks käia dialoogi-vestluse vormis.
Kohtumised ja vestlused üksikisiku tasemel on väga tähtsad.
Kas oled ka kohanud noori, kes on arutlenud elu eesmärgi üle?
Ikka olen.
Kui ma ülikoolis õppisin,
siis mitmed üliõpilased ja ka ma ise arutlesime, mis on elu eesmärk?
Mitmetel oli tahe teha oma elus midagi märkimisväärset.
Teha mingit tööd või vabatahtlikku tööd,
millel oleks suurem tähendus või tähtsus.
Meil kristlastel on võimalus tunnistada, et Jumal annab elu eesmärgi.
Paljud noored elavad selles reaalsuses,
kus nad tegelevad enesehävitamisega.
Nad kogevad, et elul pole üldse mingit tähtsust, tähendust
ega eesmärki.
Sellele järgneb hulk halbu asju.
TV ja internet rajavad tee, kuhu iganes.
Nii heas, kui ka väga halvas suunas.
Kui inimene on narkosõltlane,
siis ta saab omale külge ka muud sõltuvused.
Siis ta eksleb seal
ja hingevaenlane võib ta täitsa vales suunas viia.
Nii on.
Siin pean ka ennast jälgima.
Ka oma sotsiaalmeedia ja nutitelefoni kasutamist.
Sotsiaalmeedia viib kergesti kaasa.
Võib juhtuda, et ka oma elus ei pruugi selle kasutamine head tuua.
Vahel toob see ka ahastust.
Siis hakkan end kergesti teiste inimestega võrdlema.
Mõeldes 2000'ndatel sündinud põlvkonnale,
kes hetkel on teismelised,
siis selline asi on nende seas levinud.
Teistega võrdlemine on nende seas väga levinud.
Ka see, kes ma olen
ja kuidas ma ehitan üles oma enesehinnangut?
Sotsiaalmeedia aitab sellele palju kaasa.
Me teame, et sõnal on suur jõud
ja kui sotsiaalmeedias "tulistatakse" negatiivsete sõnadega,
võib see noort ja otsivat inimest väga pahasti haavata.
Jah. See teeb haiget.
See on paljude noorte reaalsus.
Seepärast usun, et noored võiksid koguduses
ehitada oma identiteeti sellele alusele, kes Jumal on
ja mida Jeesus ning Piibel meie kohta räägivad.
Just see aluse panek.
Identiteeti ei rajata sellele, mida teised inimesed arvavad
või mida sotsiaalmeedia pasundab.
Sa oled korraldanud Jumala Sõna kuulutamisreise
Soomes, mitmel pool Euroopas ja ka Venemaal.
Kus sa oled käinud ja mida oled märganud?
See kõik algas Kairose kursustega.
Mind kutsuti kaasa Singapuri,
jälgima noortele suunatud Kairos kursust,
mille abil valmistada noori ette
elamaks välja Jumala plaane oma igapäevaelu keskel.
Ma ei teadnud sellest asjast midagi ja tahtsin minna seda vaatama.
Juhtus, et sain minna selle meeskonnaga Euroopasse.
Nägin mitmel maal,
mida Jumal selle Kairose kursuse kaudu
noorte eludes tegi.
Olin 2016. a. Venemaal Samara linnas.
Vestlesin seal teismeliste noortega.
Nad levitasid evangeeliumi tuliselt ja suure innuga.
See pani mõtlema,
sest Venemaal pole kerge olla Jeesuse järgija.
Küsisin neilt noortelt,
kas nad ei karda selle pärast, mis nendega võib juhtuda,
kui nad räägivad Jeesusest teistele inimestele
ja käivad koguduses?
Noored vastasid, et nad ei karda, sest Jumal on nendega.
Miks nad peaksid kedagi või midagi kartma?
Kui vanad need noored seal olid?
Enamus olid 14-20-aastased.
Venemaal on piiratud avalikult kuulutamise võimalusi
tänaval ja mujal.
Mis sa arvad, kuidas see võiks mõjutada inimeste võimalusi
saada usklikeks?
See mõjutab sedasi, et kogudused on tõrjutud kitsamatesse oludesse.
Nägin ise ja kuulsin tagant järgi,
et paljudes kogudustes on kehv olukord.
Aga teisalt on noored väga julged ja radikaalsed.
Paljud ütlevad, et nad ei karda; et Jumal hoolitseb nende eest.
Jumalal on plaan ja tahe seal inimesi päästa.
Olen kuulnud, et varsti on Venemaale tulemas
väga suur ärkamine.
Selle eest on põhjust palvetada. - Jah.
Olin ise seal paar aastat
koos noortega erinevatest kogudustest.
Seal oli näha tugevat tahet elada kogu südamega Jumalale.
Millistes maades sa veel oled käinud?
Mõni aasta tagasi olin Suurbritannias koos Korea ja Hiina noortega.
Nad tulid sinna õppima ja mina olin nende seltskonnas.
See oli tore, et viimasel õhtul tahtsid mõned noored saada usklikuks
See oli tore olukord.
Nad olid kristlike perede lapsed,
aga nad polnud kunagi ise seda otsust teinud,
et hakata järgima Jeesust.
See oli parim viis Kairose laagri lõpetamiseks,
kui mitmed noored said usklikeks.
Millised on su unistused tulevikuks ja Jumala misjonitööks?
Kõige aluseks on
"Kuhu iganes Jumal mind viia tahab, ma olen valmis kaasa minema."
Varem mõtlesin: "Ehk mõnikord, kunagi."
"Ehk võiksin peale õpinguid ehitada Jumalariiki."
"Võib-olla 5. aasta pärast."
Aga siis hakkasin rohkem mõtlema, et see on igapäevane asi,
et olen usklik ja näitan seda igapäevaelus välja.
Et siis enam sa ei ütle nagu vanasti, et mitte pastoriks ega inseneriks,
vaid Jumal saab sind viia, kuhu iganes.
Sa ei ütle ka,
et sa ei taha minna Aafrikasse, kus on rasked tingimused,
sest sinna võid sa sattuda.
Olen aru saanud, et "Mitte kunagi" on ohtlik lause.
Jumalal on mõnes asjas hea huumorimeel.
Ta juhatab sinna, kuhu Ta heaks arvab.
Olen ise oma elus näinud,
et Jumala plaan on parem, kui oskad ettegi kujutada.
See ei tähenda, et kõik olukorrad oleks kerged.
Toon näite omast elust.
Paar aastat tagasi ühines Kairose meeskonnaga
üks inimene.
Ta oli alla 30-aastane ja ta haigestus raskelt ajuvähki.
Juhtus nii, et ükski ravi ei aidanud.
Mõni aasta tagasi läks ta taevakoju.
See esitab ka oma usule suure väljakutse -
Jumal, miks nii juhtus?
Noor inimene tahtis olla Jumala kasutuses.
Miks ta lahkus nii varakult?
Ma pole neile küsimustele vastuseid saanud.
Kui läheme taevasse, on meil kõigil hunnik "Miks?"-küsimusi.
Neid jagub.
Selle juhtumi kaudu on nii,
et ma ei saa aru ega võigi kõigest aru saada.
Ehk ongi parem,
kui Jumal kõikidele me küsimustele vastuseid ei anna?
Pealegi teame, et taevas on tal nüüd palju parem.
Just.
Vaadates sellest vaatevinklist, näeme, kui piiratud on maapealne elu.
Aga sellel inimesel on täielik vabadus, rõõm ja õnn koos Jumalaga.
See julgustab.
On sul veel lugusid, millest tahaksid rääkida?
Mul on olnud päevakorral Jumala usaldamise teema.
Kas ma julgen usaldada Jumalat?
Kas ma julgen uskuda,
et Jumalal on minu elu jaoks hea plaan?
Või ma tahan ennast ise kontrollida?
Olen neid asju omas elus palju kogenud.
Kas ma julgen anda kontrolli Jumalale ja end oma kontrollist lahti lasta?
Milline on Jumala Sõna roll su elus?
Sellel on keskne roll.
Vanemad on mulle seda väikesest peale õpetanud.
1998. a, kui olin 6-7. aastane, sain ma oma Piibli.
Selle lugemine on saanud mul igapäevaseks harjumuseks.
See on asi, mille peale on hea oma elu üles ehitada.
Kui ma loen Piiblit ja lasen Jumalal selle kaudu rääkida,
siis see üllatab iga päev.
Jumala Sõna pole ainult elujuhised, vaid see ka kõnetab meid.
Siin on mängus ka Jumala vägi. - Jah.
See muudab me elu.
Kas mõni Piibli koht on sulle ka lemmikuks saanud?
Neid on mitu.
Sel aastal on need kohad Psalmide ja Õpetussõnade raamatutes.
Seal räägitakse sellest,
et peaksime omad tegemised Jumala kätte andma
ja Tema kannab hoolt meie eest.
Mõte on usaldada kogu oma elu Jumala kätesse
ja Tema kannab hoolt.
Sa tood esile seda, et sa tahad käia Jumala tahtes.
Nagu Noa, kes käis koos Jumalaga.
Siis sa usaldad kõik täielikult Tema kätte.
See ei tee mu elu täiuslikuks. Ma teen ikka vigu.
Aga siin näen, kui armuline ja ustav on Jumal.
Nüüd palun sul öelda vaatajatele,
mida Jumala Vaim su südamele annab.
Tahan julgustada sind, kui sa veel ei tunne Jeesust,
proovi Jeesust!
Oma elu kohta võin öelda, et Jeesuse järgimine on parim otsus.
Olen paljudelt noortelt kuulnud,
et kui noorena sai otsustatud hakata järgima Jeesust,
siis seda otsust pole olnud vaja kahetseda.
See ei tähenda raskustevaba elu. See ei tähenda ka täiuslikku elu.
Kuid sa saad teada, et see on su elu lootus ja eesmärk.
Elu pole juhuslike juhtumite sari.
Elul on tähendus
ja Jumalal on hea plaan me elude jaoks.
Sellega tahaksingi sind julgustada.
Jeesuse järgijana tahan julgustada sind küsima Jumalalt,
kuhu Jumal tahab sind viia?
Jumalal on hea plaan ja eesmärk su elu jaoks.
Siia võiks veel lisada, et kui Jeesus tuli maailma,
täitis Ta Kolgatal Jumala poolt antud ülesande,
et ükski ei hukkuks.
Tänapäeval on väga palju kadunud hingi
nagu sa isegi näed.
"Et ükski ei hukkuks",
Sest igavik ongi igavene ja me maine elu on samas nii lühike,
et peaksime palvetes pidama meeles seda,
kuidas me elame igaviku mõistes.
Just.
Nii see on. Ja see tuletab ka neelde, et me ümber on palju inimesi,
kes igatsevad lootuse järele
ja kes otsivad elu tähendust ja eesmärki.
Nad igatsevad Jeesust.
Et me võiksime kristlastena näha igapäevaelus võimalusi,
mida Jumal meile annab.
See, mida Jeesus me eest tegi,
see on nii hea, et seda tasub edasi jagada.
Aitäh Timo Raassina,
et olid noorte põlvkonna esindajana siin saates!
Andsid väeliselt meile vanadele lootust,
et noorte seas leidub julgeid mehi, kes hoiavad esil Jumala Sõna.
Jumal õnnistagu su teenistust ja kõiki su tegemisi!
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa