ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Pertti Arvaja.
Tere tulemast! - Tänan!
Sa oled suurema osa elust elanud Lahtis.
Millised olid su kodu, lapsepõlv ja lähtekohad eluks?
Ma sündisin 1945. aastal Jyväskyläs koos oma kaksikvenna Erkkiga.
1948. aastal sündis meile õde Marja Leena.
Jyväskyläs käisime põhikoolis ja ka Jyväskylä Lütseumis.
1966. aastal sai minust üliõpilane.
Siis sidusin end spordiga.
Läksin õppima Helsingi ülikooli kehakultuuri teaduskonda.
1970. aastal sai minust kehalise kasvatuse õpetaja.
Räägi oma õest.
Ta elu lõppes noorelt ja üsna traagiliselt.
Marja Leena suri 1970. aastal.
Ta oli enne seda ühe aasta Iisraelis kibutsis.
Sealt tuli tagasi Soome.
Ta töötas Jyväskyläs ühes poes.
Ta hakkas oma kodust tööle minema, aga teel sinna sai autos bensiin otsa.
Ta võttis end ühe pakiauto järele sleppi,
aga see pakiauto põrkas ühel ristmikul veoautoga kokku.
Marja Leenal oli üks jalg küljest ära ja ta viidi kohe haiglasse.
Järgmisel päeval ta suri.
Ainuke, mis lohutas, oli see, et ta oli surres usklik.
Ei pidanud mõtlema, kuhu ta läheb?
Sinu kaksikvend oli sinuga nii identne, et te vahel ei suudetud vahet teha.
Jah. Mul oli vasaku kõrva taga sünnimärk.
Õpetaja käis aeg ajalt vaatamas, kummal see märk on.
Nii tehti me vahel vahet.
Sa oled kogu elu tegelenud spordiga.
Õpetasid 40. aastat paljudele inimestele kehalist kasvatust
Lisaks sellele olid sa ka profiliiga hokimängija.
Me elasime ühes kohas, kus oli uisurada.
Seal käisime palju uisutamas. Vahel isegi 8-9 tundi päevas.
Siis hakkasin mängima Jyväskylä kohalikus JYP meeskonnas.
Mängisime Soome sarjades.
Kui saime juba võistlusvõistkonda, läksime Erkkiga Helsingi HJK'sse.
Paari aasta pärast liitusime Jokerit meeskonnaga.
Nendega võitsime ühed Soome meistrivõistlused
ja ühe hõbemedali.
1973. a. käisin koondisega Moskvas Izvestija turniiril.
Soome mõistes olid sa jäähokis üsna tipus.
Jah.
Kui me 1975. a. Lahtisse kolisime, mängisime ühes liigas.
Võitsime veel Kärpät'i võistkonda ja tõusime veel kõrgemale.
Sel ajal, kui sa profihokit mängisid, tõi õpetaja amet ikkagi leiva lauale?
Jah.
Hokis jagati raha punktide eest ja vaatajate arvu pealt.
Kui pealtvaatajaid oli 10 000, siis ma sain 70 000 penni.
Viigi eest sain 3 penni. Kaotuse eest sain 1 penni.
Aga sellega suutsin ma rahastada oma õpinguid.
Kõik see oli raha poolt juhitud värk. - Jah.
Nii et, igal juhul tuli võita. - Just.
Mäletan, kui ma kord Ässät meeskonna vastu mängisin.
Mängu seis jäi 3:3.
Tegin viimastel minutitel vale lükke ja Ässät lõid seepeale värava.
Läksime ühte putkasse vaatama ja kaaslased ütlesid:
"Vaat selle pärast me kaotasimegi suure summa raha!"
Kas tegelikult oli ka nii? - Jah oli.
Millal sa abiellusid?
1969. aastal.
Sul saab sel aastal 50 aastat abielu. - Jah. 3. augustil.
Väga pikk abielu.
Rääkides hokist, siis Jumal juhtis su elu selleni,
aga samas polnud see su lõplik tee,
vaid see oli tee selleni, et sa kohtasid Jeesust.
Hoki oli mulle pikka aega jumalaks.
Me meeskonnas Jokerit mängis Mikko Loikkanen.
Meil oli olukord, kus oli õhus küsimus, kas ta jätkab mängimist või mitte?
Meil oli kevadel nõupidamine
ja Mikko soovis saada sel nõupidamisel sõna.
Ta hakkas endast rääkima.
Ütles, et lõpetab nüüd jäähoki mängimise.
Mitte seepärast, et see oleks patt,
vaid seetõttu, et ta leidis suurema armastuse, kui jäähoki.
Ta leidis Jeesuse.
Ta andis igale mängijale oma telefoninumbri,
juhuks kui keegi oleks soovinud nendest asjadest rääkida.
Võtsin selle telefoninumbri seepärast,
et kuulsin, et ta käib koos ühe inglasega Helsingis.
Oleksin tahtnud hoiatada, et ta mormoonide juurde ei läheks.
Ta tuli 1972. a. kevadel meile. Ma helistasin talle.
Tal oli kaasas üks vihik ja Piibel.
Uurisime umbes paar-kolm tundi Piiblit
ja siis ta küsis mu käest: "Pertti, kas tahad anda oma elu Jeesusele?"
Jumal oli mind juba tõmmanud enese ligi
ja ma olin pikka aega mõelnud sellele.
Jälgisin ka Iisraeli sündmusi.
Samuti seda, kuidas Piibli ennustused täituvad.
Meil oli lapsepõlves tädi, kes viis meid Erkkiga pühapäevakooli,
kust saime teatud vaimulikud teadmised.
Alguses mõtlesin, et ei.
"Mida mu mängukaaslased seepeale ütlevad,
kui oma elu Jeesusele annan?"
Aga Jumal tõmbas mind nii palju oma poole,
et andsin siiski oma elu Jeesusele.
See oli parim tegu mu elus üldse.
Sa palusid Jumalalt otsekui märki,
et kui saad rääkida kellelegi Jeesusest, siis...
See oli teine lugu ja toimus pisut hiljem.
See oli nii, et kui Mikko mängimise lõpetas,
siis me palvetasime koos temaga.
Palvetasime selle eest, et mis minu mängimisest edasi saab?
Mingit erilist vastust ei tulnud ja ma jätkasin mängimist.
Järgmisel aastal võitsime Soome meistrivõistlused.
Sain veel Soome koondisesse, millest oli palju kasu ka edasises elus.
Siis me kolisime Lahtisse. Meil oli just sündinud kolmas laps.
See pani mõtlema, kas jätkan mängimist või ei,
kuna mulle poleks jäänud piisavalt aega oma laste jaoks.
Siis palvetasin Jumala poole:
"Jumal, kui saan igale sõbrale Sinust tunnistada, siis ma lõpetan."
Läks paar nädalat.
Kord helistati mulle TV'st ja küsiti,
kas sooviksin osaleda saates "Sõna nädalavahetuseks"?
Sellenimeline vaimulik saade oli eetris reede õhtuti.
Mõtlesin, et ei taha,
sest kogu Soome saaks teada, et sain usklikuks.
Aga siis nägin selles head võimalust Jeesusest tunnistamiseks.
Siis leppisime kokku,
et nad tulevad Lahtisse me trenni filmima
ja teevad sellest väikese lõigu.
Töötasin tol ajal ametikoolis.
Mu kõne salvestati seal.
"Sõna nädalalõpuks" oli eetris reedeti.
Meil oli mäng Kärppät'i meeskonna vastu,
mis oli liiga jaoks oluline mäng.
Mängu võitja pääses liigasse.
Jarmo Salonen oli treener.
Küsisin ta käest, kas võin jääda koju seda saadet vaatama?
Tol ajal polnud salvestusseadmeid.
Jarmo mõtles veidi ja ütles, et temagi tahaks seda saadet näha.
Nii organiseerisime jäähalli teleka!
Jäähalli toodi üks vana kaasaskantav teler
ja me hakkasime seda saadet vaatama.
Meil oli meeskonnas palju tuntud mängijaid.
Mind kutsuti seal Arviks.
"Nüüd Arvi näitab teles natuke taktikat."
Kõik vaatasid hiirvaikselt seda saadet.
See oli selge vastus Jumalalt - nüüd lõpetan jäähokiga.
Peale seda läksin Lahtis ühele vaimulikule koosolekule.
Seal üks Kerttu nimeline prohvet kuulutas mulle: "Sa jätkad mängimist!"
Aga ma ise tundsin, kuidas Jumal oli mulle palves selgelt rääkinud,
et lõpetaksin siiski mängimise.
See oli õige aeg.
See tähendab seda, et kõik prohvetid tuleb läbi katsuda.
Alati ei tasu neid kohe uskuda.
Sest see võib olla ka hingevaenlane,
kes püüab takistada su vaimulikku tulevikku.
Just.
Milline oli reaktsioon sellele,
kui saadi teada, et ka sina leidsid Jeesuse?
Mu sõbrad ei teadnud sellest algul midagi.
Olin olukorras, kus olin saanud eriti head lepingud liigasse.
Oleksin hakanud saama väga head palka.
Aga kõige tähtsam mu jaoks oli see, et tahtsin ellu viia seda,
mida Jumal oli mu elu jaoks plaaninud.
Kui see juhtus, olid sa üsna noor. Vist üle 20?
Ei. Siis ma olin 30.
Jah. Pikk elu oli veel ees.
Sa pidasid õpetaja ametit.
Sa koolitasid sadu noori poisse ja tüdrukuid.
On su usuletulek mõjutanud mingil moel ka su õpilasi?
Olen oma endistelt õpilastelt kuulnud kommentaare.
Paljudel oli hea meel, et julgesin oma usku esile tuua.
Ma elan oma elu nii, et ma austan Jeesust kõigi ees,
et üha enam inimesi võiks leida Jeesuse oma elus.
Sul on and näha üksikuid ja vaeseid inimesi,
keda ka su isa omal ajal Jyväskyläs teenis.
Sul on omal moel Jeesuse meelsus - sul on nendest inimestest kahju.
Mu emal oli neist veel rohkem kahju.
Ta leidis neid tänavalt, tõi meile koju ja tegi neile sauna.
Samuti andis ta neile süüa.
See on ka mulle külge jäänud,
et ma tahan aidata puudust kannatavaid inimesi.
Eelkõige on mul südamel üksikud mehed.
Samuti pered, kelle eest ühiskond piisavalt ei hoolitse.
Ma teen Nastola koguduses meeste saunaõhtuid.
See on paljude meeste jaoks tore asi.
Kord kuus käin veel ühes kohas Siikaniemis.
Sa oled pikka aega olnud kirikus usaldusisikuks.
Mida sa oled aastakümnete jooksul kogenud?
Kuidas on õhkkond muutunud?
On toimunud selged muutused.
Soome inimesed on selgelt ilmalikustunud.
Vaimulikud asjad pole enam esmatähtsad.
Teisalt näen, kuidas kogudused suudavad aidata hädasolevaid inimesi
Ma kutsun üksikuid inimesi üles tulema meie juurde.
Ja teisalt, et usklikud võiks armastada neid üksikuid inimesi,
kaasates neid oma tegevustesse.
Ka meie saadetes on esile tulnud, kui paljudel inimestel on eri puudusi.
Paljud inimesed on üksi.
Tihti on paljudel vanavanematel suur mure
laste ja lastelaste usu pärast.
Jah.
Mulle teevad muret ka abielulahutused.
Kui kergesti tänapäeva noored abielupaarid lahutavad!
Ja nad ei püüagi kuidagi oma abielu tervendada.
Käisime naisega mitu aastat abielulaagris.
Seal nägime, kuidas paljud abielusuhted tervenesid.
Inimesed said abi oma probleemidele.
Usun, et nendes laagrites ja nädalases laagris Pieksämäel
on käinud tuhandeid inimesi.
Paljud abielusuhted on nendes laagrites tervenenud.
Jah.
Nendes laagrites on käinud tuhandeid inimesi.
Tahaksin, et seal käiks veel rohkem inimesi.
Kinkisime igale oma lapsele pulmakingiks abielulaagri.
Sellest oli palju kasu.
Luteri kirikus on leerikool 15-aastaste noorte jaoks.
See on väga hea asi.
Seal kuuleb Jeesusest.
Aga ma olen pannud tähele, et kui sellele ei järgne järeltööd,
siis hingevaenlane napsab selle usualge ära.
Jah.
Seepärast peavad kogudused hakkama mõtlema,
kuidas nad saaksid leerikoolis käinuid enda juures hoida.
Tänapäeva noortel on nutitelefonid, mis on suured ajavargad.
Need võtavad kogu aja.
Sinna juurde tegelik elu üle järele mõtlemine
enam ei mahu.
Siin oleks ka kristlikul meedial tähtis ülesanne tuua need asjad esile
ja arvatavasti veel tugevamalt.
Sa rääkisid oma kaksikvennast,
kes oli sinuga ja sina temaga täitsa ühte nägu.
Ta suri mingi aeg tagasi, aga enne seda oli teil üks tore juhtum.
Erkki oli ühes koguduses infosekretär.
Läksin temaga sinna kogudusse kohtuma.
Seal kontoris oli minu ees nagu sina praegu, üks proua.
Küsisin sellelt proualt: "Vabandust, kas Erkki Arvaja on kohal?"
Ta vaatas mulle imestunult otsa ja ütles: "Ei, ta läks lõunale."
"Millal ta tagasi tuleb?" - "Umbes 10. minuti pärast."
Küsisin: "Kas võin seal istuda ja ootama jääda?"
Proua lubas.
Hakkasin ühte lehte lugema ja piilusin vahepeal lehe tagant.
Naisel higi voolas mööda põski,
kuniks Erkki tuli 10. minuti pärast ja naine sai aru,
et tõesti ikka Erkki käis lõunal, mitte mina.
Mõtlesin tagantjärele, et see oli ikka päris kummaline olukord.
Me olime nii ühte nägu. Lisaks oli meil ka samasugune hääl.
Enne, kui Erkki sai Jeesuselt kutse, olid tal tervisega probleeme.
1,5. aastat varem haigestus Erkki eesnäärme vähki.
16. augustil ta suri.
Käisin teda enne surma mõned korrad vaatamas.
Nädal enne tema surma
olime koos Jorma Kapa ja Olavi Vartiaineniga.
Olime head sõbrad ja olime terve päeva Erkki pool.
Erkki ei suutnud enam rääkida, kuna oli saanud lõuale kiiritusravi.
Ta suutis öelda ainult üksikuid sõnu,
kuniks korraga ütles terve lause:
"Olen Jumalale nii tänulik, et Jumal mu päästis."
Natukese aja pärast ütles ta: "300, 500."
Imestasin, et mida need veel küll tähendavad?
Tagantjärgi sain teada,
et Erkki postitas enne surma Facebookis,
et tema eest võiks palvetada.
Sellele postitusele tuli 300 meeldimist.
Kui siis lisasin sinna peale Erkki surma oma järelhüüde,
sai see 500 meeldimist.
Ühest küljest oli venna surm suur kaotus.
Aga suureks lohutuseks mulle, perele ja suguvõsale oli see,
et Erkki oli usklik; et ta pääses taevasse.
Mäletan, kuidas kogu me suguvõsa oli enne Erkki surma koos.
Erkki pani käed risti ja ütles: "Palvetagem!"
Ta vanim poeg Mika palvetaski.
See on midagi sellist, mida ei oska kirjeldadagi,
kui seda ise läbi ei ela.
Hea tunne oli selles olukorras.
Ka sinu lapsed ja lapselapsed said Erkki kogemusest mõjutatud.
Jah.
Mika ja Jarkko tahtsid matustel ja mälestusteenistusel tehtud video
Youtube'i üles panna.
See on kõigile nähtav
Erkki Arvaja mälestusteenistuse nime all.
"Erkki Arvajan muistotilaisuus".
Nagu sa enne viitasid, on sul südamel üksikud
ja majanduslikes raskustes olevad inimesed.
Nende hädaolukord motiveerib sind neid teenima.
Jah.
Räägi sellest. Sul on selles vallas olnud mitmesuguseid projekte.
Tänapäeval on palju üksikuid inimesi, kes on täielikult kõrvale jäänud.
Kui nad jäävad üksi,
siis nad muutuvad erakuteks ja ei julge kuhugi minna.
Ma julgustan kõiki neile helistama ja neid külastama
ja proovima saada nad tagasi tavaellu.
Sest Jeesuse armastus nõuab meilt inimestele selliste tegude tegemist.
Meie üha enam automatiseeruv ühiskond
tegutseb sedasi, et inimesi ei märgata.
Inimesed jäävad üksi,
kuigi just nemad peaksid olema esimesel kohal.
Me elame põneval ajal.
Ennevanasti käidi üksteisel ilma ette teatamata külas.
Alati pandi kohvikann tulele.
Praegu ei julge keegi kellegi juurde minna.
Keegi enam eriti ei kutsu ka.
Me tahame seda praktikat muuta.
Me läheme julgelt, sest iga inimene kindlasti tahab.
Vähemalt suurem osa inimesi tahab,
et neid vaatamas käidaks ja saaks kontakte;
et nad saaks kogeda head koos olemist.
See eeldab armastust.
Sa tahad minna,
sest sul on midagi head anda sellele, kelle juurde sa lähed.
Ja kui me Jumalalt seda armastust ei saa,
siis meil ka pole, mida jagada.
Jah.
Me saame seda Piiblit lugedes, koos palvetades, usklike osadusest.
Sealt me saame väe
ja me saame seda väge teistele inimestele edasi viia.
Sul on südamel hukkuvad hinged.
Sul on Facebookis 3000 sõpra.
See on väga suur arv,
kui mõelda, et tavakoguduses on ehk kümned inimesed.
Sul on 3000!
Nad pole usklikud, vaid nad esindavad kogu Soome rahvast.
Kuidas sa tegutsed ja kuidas su tegevus on mõjutanud?
Ma toon seal esile palju häid asju.
Kuigi paljudele see asi ei meeldi, saavad nad siiski endalegi midagi
ja see võib nende inimeste eludes mingil ajal vilja kanda.
Mõni inimene, kes on olnud ka minu õpilane,
on narkootikumide pärast vangis istunud.
Nad on saatnud mulle isiklikke sõnumeid,
öeldes: "Oi Pertti,
kui me omal ajal oleks kuulanud, mida sa koolis rääkisid,
siis me poleks praegu selles jamas."
Aga nüüd on Jumal päästnud nad ja praegu on neil asjad korras.
See on tähtis, et oled seal valguse ja soolana
ja räägid julgelt, kes sa oled.
Sa ei tea, kui palju seemneid on seal idanema hakanud.
Nii on.
See on suur asi kasutada neid vahendeid,
mida ühiskond võimaldab kasutada.
Sa tegutsed julgelt sellel alal, mis võtab kindlasti ka palju aega.
Jah. Aga pensionil olles on selle võrra rohkem aega,
kui tööl käies.
Mul on tore naine, 4 toredat last ja 12 lapselast.
Paar miniat ja väimeest.
Ka nende jaoks peab leidma aega, et anda neile õige eeskuju sellest,
milline on õige mees ja vanaisa ja Jeesuse järgija.
See on märk sellest,
et Jumal on su pere kaudu õnnistanud teenija südant,
mis sul on kogu aeg olnud.
Sa osaled tihti kiriku tegevuses ja olid omal ajal tööelus, jäähokis jne.
Sul on võrgustik, kus sa võid oma armastust edasi anda.
Jah. Jumal kinkis mulle huvitava ja rikka elu.
Seda ei saa sõnadega kirjeldada.
Nüüd aga ütle vaatajatele,
mida Jumala Vaim su südamele annab.
Kõigepealt tahaksin küsida igalt vaatajalt:
Mõtle, milline on su elu tegelik eesmärk?
Ma puutusin omal ajal samuti selle küsimusega kokku.
Ma tegin otsuse anda oma elu Jeesusele
ja elada ühenduses Jumalaga.
See on mu meelest selline elu eesmärk,
mille nimel tasub elada.
Sellega sa saad täielikult uuendada oma elu.
Nagu minugi elu muutus täielikult.
Nüüd suudan jagada oma aega ja armastust kõigile oma lähedastele.
Samuti kõigile neile, kellega ma ikka kokku saan.
Olgu nad kas poliitikas, spordis
või Nastola ujulas, kus ma tihti ujumas käin.
Või ka vanades jäähoki seltskondades.
Aitäh. Oli väga tore sinuga vestelda
ja kuulda, millise vaimustusega sa inimesi kohtad.
Siin on mängus suur armastus.
Sul on alati midagi head öelda ja see viib su sõnumi edasi.
Jah. Jumal annab selle väe, kui ainult paluda.
Aitäh Pertti Arvaja, et olid siin saates!
Viigu ka see vestlus asju edasi nii,
et inimesed suunduksid elu suurima eesmärgi juurde,
mis peitub Jeesuses ja Tema tundmises.
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa