Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani tänään on Harri Verkkoperä.
Tervetuloa Harri. - Kiitos.
Niin kuin tapana on tässä ohjelmassa, niin ihan lyhyesti -
missä synnyit ja millaiseen perheeseen? Käytkö tiiviisti sitä läpi?
Joo synnyin Länsi-Vantaalla -
ja rakennusperheeseen. Isä oli rakennusmestari.
Minulla on 3 veljeä, jotka ovat rakennusalalla -
ja minä itse myös. Siinä sai kasvaa työn touhussa.
Vähän sellaisessa... suorituskeskeisyys -
oli hyvin tärkeään rooliin nousut.
Vähän myös negatiiviselta kannalta isän kautta. - Joo.
Ennen ohjelmaa keskustelimme ja minullekin tuli juuri tuo, -
kun otit sanan "eheytyminen" ikään kuin vähän -
jatkuvaksi olotilaksi sinun elämässäsi.
Siinä varmaan juuri tämä suorituskeskeisyys.
Isä ei ollut uskossa, niin ei tullut asioita, mitä Jumala olisi voinut antaa.
Joo, kyllä se pyöri -
ihan työn tiimoilla.
Sitten mentiin vielä oikeastaan... olin perheessämme -
pojista vähän herkkä, musikaalinen ja vähän taiteellinen.
Minä tietysti varmaan vielä herkemmin aistin niitä asioita.
Olen kysynyt veljiltäkin näistä jutuista, -
niin ei se ole heitä häirinnyt ollenkaan.
Minun kohdalla oli näin. Se ongelmahan oli minulla, -
että isä oli niin kova tekemään töitä. Oppinut tietysti pienestä asti, -
kun Suomea piti rakentaa juuri -70-luvullakin.
Virheitä ei olisi saanut tehdä. Se oli ai, ai paha juttu.
Minulla jäi siitä traumaa.
Opin siitä, että itseä täytyy vähän kurittaa, kun tekee virheen.
Vähän tuli sadattelua. Se oli aikamoinen sidos oikeastaan.
Siitä on ollut kova työ eheytyä -
ja tuntuu, että se nostaa välillä vielä päätään silloin tällöin.
Jumalan Sanalla ja Pyhällä Hengellä saa sitä taltutettua.
Täytyy nopeasti kääntää ettei anna valtaa sille.
Isäsi ilmeisesti voi taloudellisesti hyvin, koska teitte paljon työtä.
Sinulla oli mahdollisuus saada isältä rahaa, -
joka taas sillä hetkellä tuntui hyvältä -
mutta joka ei välttämättä ollut tulevaisuutta ajatellen hyvä.
Joo. En tiedä sitten kokiko isä, -
ettei hän pystynyt antamaan sitä, koska hän oli aika poissaoleva.
Paljon töissä ja kun oli kotona, niin ei oikein ollut läsnä, että -
olisin kaivannut hänen kanssaan pelaamista tai leikkimistä.
En muista mitään sellaista.
Ainoa kanssakäyminen, minkä muistan, oli että sunnuntaiaamuisin -
mentiin joskus veljien kanssa vanhempien makuuhuoneeseen -
ja isä kantoi reppuselässä aamiaispöytään. Se oli kiva asia.
Sen kummempaa en siitä muista. - Joo.
Siitä ne hankaluudet oikeastaan matkan varrella alkoivatkin.
Kyllä. Vaikka aineellisesti asiat olivat kodissa vahvat ja hyvät -
mutta juuri tämä ehkä köyhyys sillä alueella. - Joo.
Siinä oli sitten... minulle se rakennusala -
ei ollut oikein... tein sitä vähän puoliväkisin.
16-18-vuotiaana vielä hiihdin kilpaa.
Pääsin aina pois harjoittelemaan. Isä tuki hiihtoa, -
koska hän rakasti oikeastaan murtomaahiihtoa.
Sitten on musiikki ollut sieltä nuoresta asti.
Sain vähän päälle 20-vuotiaana mahdollisuuden yhteen äänistudioon -
Lauttasaaressa. Isä auttoi vähän rahoittamisessa, että ne asiat -
onnistuivat. Myöhemmässä vaiheessa pääsin tekemään äänilevynkin, -
jota ilman isää ei olisi onnistunut. Siinä tavallaan oli hyviä puolia mutta -
sitten käänteispuoli oli, että ei päässyt itsenäistymään.
En vaan kyennyt siihen, että -
olisin sanonut että ei, haluan toimia omin avuin.
Käytin tavallaan isän varoja näihin asioihin. - Aivan.
Samalla kun musiikki oli mukana, niin tuli myöskin jossain määrin päihteitä.
Minkä luulet olevan syy siihen sitten?
Päihteet, alkoholinkäyttö lähtivät jo 20-vuotiaana, kun lopetin hiihdon.
Se alkoi olemaan ihan niin kuin, että joka iltakin piti ottaa -
jotain vähän helpotusta.
Vuosien päästä aloin ihmettelemään, että mikä minulla on, -
kun pitää ottaa vähän. Ei se ollut hirveää juomista mutta kuitenkin.
Piti ottaa humala, jokin helpotus.
Sitten alkoi nousemaan nuoruudesta näitä asioita.
Juuri suorituskeskeisyys ja että virheitä ei saa tehdä.
Pitää kaikki mennä jämptisti.
Uskon, että se on minuun vaikuttanut.
Varsinkin studioelämässä vielä tuli muitakin päihteitä kuin alkoholi.
Siellä pyörii kaikennäköistä.
Sitten sitä yritti saada myös suhteista. Jostain piti saada sellainen hyvä olo.
En vielä silloin ollut tullut uskoon. Tulin vasta 33-vuotiaana.
Sitä ennen käytiin aikamoinen tie.
Siinä oli päihteitä ja rauhoittavia lääkkeitä ja kaikkea.
Jostain piti aina saada helpotus. Se oli ensiapu pahan olon tunteisiin. - Joo.
Olitko jo silloin naimisissa?
Olin naimisissa ensimmäisen kerran jo 80-luvun lopussa.
Sitten tulin -95 uskoon.
Sitten menin toisiin naimisiin ihan siinä uskoon tulon alkaikoina.
Sekin meni siinä.
Pilvenpolttaminen vei voiton ja menin siihen vielä mukaan.
Sitten matkan varrella alkoi tuntua. Olin kuitenkin tullut uskoon.
Joo. - Olin pelastunut mutta -
elin siinä maailmassa jonkun vuoden vielä.
Sitten alkoi, tulemaan että haluan päästä seurakuntaan.
Seurakunnassa oli jokin, että kun tulin ensimmäistä kertaa sinne, -
niin oli jotain, että tämä on minun koti.
Tässä on jotain, silti pilvenpoltto oli vielä vahva.
Siinä meni aikaa sen jälkeen.
Tuli ero ja kun pääsin seurakuntaan, niin tapasin -
nykyisen vaimoni Maaritin sen jälkeen.
Sitä mentiin vieläkin sen jälkeen monta vuotta.
2008 vasta pääsin täysin irti siitä ja olin yrittänyt omin voimin -
monta vuotta päästä irti.
Taistella ja suorittaa mutta ei onnistunut kunnes olin eräässä -
paikassa lepäämässä, kun alkoi menemään vähän liian lujaa.
Siellä yhtäkkiä ihan puun takaa.
Janosin Jumalaa ja yhtäkkiä koin, että Pyhä Henki sanoi, -
että Harri, sinä et tarvitse tuota enää. - Joo, aivan.
Se alkoi jäämään. Minä en halunnut sitä maailmaa enää.
En halunnut, että pitää hommata sitä ja salailla.
Kaikki se liittyi siihen. Se oli hyvin raskasta.
Mutta jälkeenpäin olen saanut olla jollekin vertaistukena, -
mitä on käynyt itse läpi.
Tämä onkin mielenkiintoinen, kun ajattelee ihmisen elämää.
Juuri monta kertaa ihminen, joka on ollut syvällä jossakin.
On hyvä evankelista.
Hän osaa kertoa sillä tavalla minkälaista se elämä on.
Se ihminen, joka on edelleen kiinni huomaa, että tuo ymmärtää minua.
Joo tämä on yksi tärkeä asia kyllä, että on itse käynyt niitä läpi.
Se on jotenkin se vankila niissä aineissa.
Se voi olla ihan mikä tahansa, netti tai porno tai mikä tahansa.
Ne vankilat ovat niin hurjia, että kun sieltä selviytyy.
Minulla, omalla kohdalla, ainoa mikä on ollut kantava tekijä -
on jano Jumalan puoleen. Se on riittänyt.
Kun olen kuunnellut, mitä olet kertonut, niin en tiedä onko oikein -
mutta sanon kuitenkin mikä mieleeni tuli.
Sinä et saanut sitä rakkautta mitä olisit pikkupoikana tarvinnut.
Sinua nuhdeltiin kun ei ollut täydellistä ja kun olit herkkä.
Olisit tarvinnut ehkä vielä enemmän isän syliä ja tällaista.
Et saanut sitä ja siitä alkoivat tulla asiat, mitkä ovat ajan mittaan, -
kuten sanoit, että olet eheytymis- prosessia käynyt koko elämäsi läpi.
Joo. Se on ollut hyvin pitkään.
Siinä on saanut ymmärtää, että miten tiukassa ne ovat.
Saattaa tehdä vuosia töitä ja sitä on nähnyt seurakunnassakin.
Jotenkin Jumala on antanut sellaiset silmät myös, että pystyy erottelemaan.
Näkemään ihmisistä, ovatko ne sidottuja tai kuka on vapaa?
Se on yllättävän yleistä, että ihmiset ovat sidottuja vaikka millä.
Suorituskeskeisyys on yksi ehkä suurimpia -
mitkä tulevat mukana uskovan elämään helposti. - Kyllä.
Ei pääse tiikeri raidoistaan. - Niin.
Kun olet eheytymistä käynyt läpi ja nyt vasta -
muutama vuosi sitten täysin vapauduit kaikesta mitkä ovat sinua häirinneet.
Miten sinä koet tässä vaiheessa? Mitä näet tärkeäksi?
Puhuimme aika paljon miesten roolista ja asemasta.
Mitä haluaisit siitä kertoa?
Olen ymmärtänyt matkan varrella, että jotenkin...
Kun on ollut keikoillakin ympäri Suomen.
Aika paljon ollaan oltu Varsinais-Suomessa.
Olen huomannut, että Jumala on antanut näkökyvyn -
nähdä ihmisiä, varsinkin miehiä, miten he ovat hyvin sidottuja.
Jos tulee mies ja vaimo tai yksinäisiä miehiä.
Yleensä he ovat pareja.
Sanon välillä, että mies on kuin tönkkösuolattu muikku. - Joo.
Hyvin sellainen... näen siinä siteitä.
Siinä voi tietysti olla monenlaisia asioita -
mutta jos ottaa lyhyen katsauksen tästä Suomen tilasta.
Jos menemme satojakin vuosia taaksepäin, -
niin mehän olemme olleet Ruotsin ja Venäjän vallan alla.
Meitä on koko ajan yritetty sortaa, painaa alaspäin, -
kunnes pääsimme itsenäiseksi kovien taisteluiden jälkeen.
Sieltä sitten miehet ovat tulleet sodasta. Ovat tai eivät ole tulleet.
Ne, jotka ovat tulleet... tai sanotaanko näin, että kun ovat menneet sotaan -
niin vaimo on joutunut hoitamaan maatilat ja kaikki miehen työt, -
koska miehet olivat sodassa. Siinä tapahtui vallanvaihto tavallaan.
Sitten kun mies on tullut, jos on tullut -
niin on ollut hyvinkin sekaisin mahdollisesti.
Minunkin setä oli sellainen, joka oli käynyt sodan, -
niin hän ei puhunut mitään niistä. Ne painetaan alas.
Hänellä ei ollut alkoholiongelmia mutta hyvin paljon oli, koska siellä -
käytettiin myös huumeitakin tietoi- sesti, koska piti jaksaa sotia. - Joo.
Joka tapauksessa miehet menivät kaiken kaikkiaan aika sekaisin.
Jotenkin koen, että ei sieltä ole vielä oikein noustukaan.
Sekin, että miehen tulee löytää se...
Paljon olen tavannut sitä, että käytetään miehen asemaa väärin.
Ei käytetä sitä Jeesuksen rakkauden kautta vaan se on enemmän käskyn -
ja väärän hallitsemisen kautta.
Ei siellä vaimo ole pystynyt antamaankaan.
Se on ihan oikeinkin, että vaimo ei voi antaa tilaa sellaiselle miehelle.
Eletään jotenkin vielä murrosta.
Minulle on tullut herkkänä sydämelle Suomen miehet.
Miehiin saataisiin hyvä itsetunto ja he nousisivat omalle paikalleen.
Siinä on vaimonkin paljon parempi olla.
Ovatko sodanjälkeenkin syntyneet mieskohtalot, -
niin kuin viittasit, ei paljon puhuta, ovat vaiettuja.
Siellä olevat asiat, joita pitäisi pyytää myös anteeksi, -
on tapahtunut asioita, joissa ratkaisuna olisi, -
että tunnistettaisiin, tunnustettaisiin, pyydettäisiin anteeksi -
ja rukoiltaisiin, etteivät ne asiat enää vaivaisi. Tämä on jäänyt tekemättä.
Eikä yhteiskunta eikä kirkkokaan ole siihen rohkaissut.
Uskon, että tuo on avain.
Alussa otit tämän esille ja minusta tuntuu aika hyvältä, -
että julkisestikin käydään tämä asia jollakin tavalla läpi.
Minulle on tullut, tämä on minun kuvani, -
mutta koen, että herätystä ei tule ennen kun -
Suomen miehet nousevat omalle paikalleen.
Koska muuten kenttä ei ole tasapainoinen. - Joo.
Malagian kirjassa on, että isät kään- tyvät lasten- ja lapset isän puoleen.
Siinä käytetään isää, miestä. - Joo.
Tietyllä tavalla tässä on vinksahtanut vähän väärin.
Olen saanut itse oppia sen omalta kohdalta, omassa parisuhteessa.
Olen tosi kiitollinen vaimolleni, että hän on jaksanut katsoa minua, -
kun on ollut kaikki päihdeajat, -
niin vaimo on ollut hyvin ratkaiseva tekijä siinä, -
että on saanut käydä läpi sitä.
Nyt tuli pieni... olen muuten huomannut, -
että ehkä tämä liittyy taiteilijaelämään tai mihin se liittyy?
16-vuotiaana jo haastattelussa huomasin, että yhtäkkiä katkesi.
En muistanut mihin olin vastaamassa.
Piti kysyä, että anteeksi mitä kysyit? Sama tapahtui nyt.
On ihan ok, että näin tapahtuu livenäkin. Se on minun elämää.
Unohdin mihin piti vastata. - Jos menemme tähän mihin viittasit.
Herkkyyteen, taiteellisuuteen. Se on tullut musiikissa.
Ei ainoastaan soittamisessa vaan myös säveltämisessä -
ja sanoituksessa.
Teet seurakunnissa tällaista keikkaa eri puolilla vaimosi kanssa. - Joo.
Musiikin alueella ja usein samalla kun esittelette, mitä soitatte -
usein puhut Raamatusta jotain mitä Pyhä Henki antaa.
Se on sinulle sellainen palvelutyö. - Joo.
Se on hyvin tärkeätä ollut.
Itse asiassa se, että ei mene pelkästään vain soittamaan -
vaan myös... olen jotenkin sellainen tyyppi, -
että en paljon mieti, mitä minä sanon jossakin tilanteessa.
Luotan siihen, että Pyhä Henki antaa siihen tilanteeseen. - Joo, kyllä.
Ne ovat olleet kyllä hyvin mielenkiintoisia.
Tulee yhtäkkiä mieleen, kun olimme Lohjalla tilaisuudessa.
Minulle tuli sellainen... Joskus joutuu taistelemaan, -
että rohkenenko viedä tämän läpi, mitä saan tietoon.
Tämä on yksi kamppailu, että onko se minusta vai Pyhä Henki?
Siinä tilaisuudessa koin, että rukouspalvelijoiden tulee mennä -
ihmisten joukkoon ennen aloitusta.
Rukoilla heidän puolestaan, että he ottavat vastaan ja että olemme yhtä.
Joo. - Johdamme heidät ylistykseen. Se on tärkeä tehtävä meille.
Joskus ylistäjät voivat olla yksin ylistyksessä, kun tarkoitus on, -
että kaikki ovat ylistyksessä, meidän on tarkoitus viedä taivaallisiin.
Tulee Pyhän Hengen ilmapiiri.
Kun Pyhä Henki tulee, niin voi tapahtua mitä vaan. - Kyllä.
Yksi mielenkiintoinen pieni asia, minkä olen monesti tehnyt, -
kun Pyhä Henki nostaa sen.
Ennen kun puhun seurakunnassa tai alamme soittamaan, -
otamme 2 min. hartiajumpan. Voi kun se saa sinne elämää.
Ihmiset alkavat ottamaan tilaa ja tulee hymyä, kun tulee liikettä.
Verikin lähtee kiertämään. Pieni asia mutta hyvin tärkeä.
Avausta ja antaa rentouden. - Oletko havainnut sellaista, kun musisoit, -
että aluksi pitäisi olla musiikki, joka on reippaampi, joka palvelee sielua.
Sitten vähitellen se syvenee ja tulee palvontaa ja ylistystä.
Se menee sillä tavalla järjestyksessä. Ihmiset eivät ole heti suoraan -
tapahtumassa valmiita ottamaan ylistystä ja palvontaa -
vaan mennään oikeassa järjestyksessä.
Oletko havainnut tällaista? - Olen kyllä havainnut. Yksi tuohon lisäksi on se, -
että varsinkin ensimmäinen laulu -
olisi hyvä olla mahdollisimman monelle tuttu. - Joo.
Jos lähdetään vähänkään oudolla laululla, niin ollaan vähän outoja.
Tavallaan se, että ollaan yhtä, niin se on hyvä olla sellainen, -
että mahdollisimman moni tuntee. Ensimmäisiäkin lauluja.
Sitten voidaan mennä uusimpiinkin lauluihin. Lähtö on hyvin tärkeä.
Monissa asioissa ensi vaikutelma on hyvin tärkeä.
Siitä on hyvä lähteä eteenpäin.
Miten näet musiikin merkityksen hengellisessä palvelutyössä?
Se on joskus aikaisemmin noussut esille, tämä mitä sanon.
Nyt se on vähän vaiettu. En tiedä mistä johtuu -
mutta moni on sanonut sitä, että puhe tulee vähenemään -
ja ylistäminen ja palvonta nousemaan, kun mennään vielä eteenpäin.
Se on se myös, joka jatkuu taivaassa. Siellä ei enää saarnata.
Täällä on tärkeä saarnata, ymmärrän sen hirveän hyvin.
Uskon, että ihmisten kaipaus ja sydämen kaipaus -
on hyvin paljon se, että ylistysryhmä on hengessä.
Sen kautta viedään taivaallisiin, koska siellä tapahtuu...
Sitä voi tapahtua puheen kautta tai ylistyksen kautta, -
eheytymistä mistä puhuttiin. Se on meille niin tärkeää, -
että tässä on... nyt muistan mikä jäi kesken, se oli oma eheytyminen.
Se on ollut kyllä niin kuin niin...
Kun on päässyt irti kaikista päihteistä. - Niin.
Sitten vasta ymmärtää, että kertakaikkiaan.
Tämä täytyy olla uskovan tila, että ei ole sellaista, mikä sinua sitoo.
Mahdollisimman paljon irti siteistä.
Tajusin jo silloin kun joinkin, että Pyhä Henki antoi ymmärtää sen, -
että Harri en pysty antamaan siunauksia -
ennen kuin saat tämän selville.
Silti siinä meni aikaa mutta jano vei eteenpäin.
Saa olla niin kiitollinen raittiudesta.
Tulee mieleen, että kun olet täysin pois niistä kaikista kahleista, -
niin omatunto myös puhdistautuu.
Omassatunnossa ei tapahdu syyttämistä vaan olet vapaa.
Joo. - Vapaa ottamaan Pyhän Hengen läsnäolon, -
ja sen työn, mitä Pyhä Henki käskee sinun tehdä. - Nimenomaan.
Näin sellaisenkin näyn, että kaikki meidän sidokset ovat...
Jos tässä on avautuminen Jumalalle, niin siellä on siteitä, lankoja.
Kun langat saadaan pois, niin silloin Jumala pääsee tulemaan, -
ja tekemään sen, että me löydetään kuuliaisuus.
Mielestä uskossa on kysymys kuuliaisuudesta. - Aamen.
Minä teen sen, mitä Jumala on minulle antanut. - Joo.
Silloin tapahtuu, kun olemme kaikki kuuliaisia, niin alkaa tapahtua, -
että väkisinkin tulee herätys. - Joo.
Sinä olet kansainvälisiä Jumalan suurmiehiä lukenut äänilevyille.
Kerrotko jonkun esimerkin mitä olet tehnyt?
Smith Wigglesworth on yksi minun lempipuhuja ja evankelista.
Hänen Pyhän Hengen voitelun olen puhunut. Se on kahdessa osassa.
Tästä on jo kauan aikaa, vuosikausia kun olen tehnyt sen.
Itsekin olen kuunnellut sitä vuosia sen jälkeen, koska se on jotenkin niin...
Hän oli löytänyt jotakin.
Pidän itse Smith Wigglesworthia Jeesuksesta melkein seuraavana.
Hän oli niin kuuliainen, nöyrä.
Hänelle tuli paljon suosioita, kun hän paransi paljon, herätti kuolleista.
Häntä suretti se, että hänet nostettiin ylös. - Niin.
Hän kipuili näitten asioitten kanssa.
Voi niitä tarinoita mitä niissä on.
Ne antavat elämää, toivoa ja että -
meillä kaikilla on mahdollisuus tähän, mikä tulee ainoastaan uskon kautta.
Olen usein miettinyt sitä, kun hän puhuu paljon uskosta.
Usko ainoastaan, mitä Jeesuskin sanoo. Sen kautta lunastetaan kaikki.
Olen miettinyt tätä, että usko on niin valtava.
Se, että me aidosti sydämestä uskotaan johonkin asiaan.
Se vaatii sitä, että käytämme aikaa Jumalan kanssa.
Sanoisinkin, että tänä päivänä, ja tietysti kautta aikojenkin, -
sen merkitys vielä suurenee, mihin käytämme meidän ajan. - Aivan.
Usko tulee kuulemisesta Kristuksen Sanan kautta, niin hänhän luki -
joka päivä jatkuvasti Jumalan Sanaa. Ei ollut kauaa, että unohti lukemisen.
Jos muistan väärin, niin 15 min. tai maksimissaan puoli tuntia.
Hänellä oli aina Sana mukana. Hänen piti lukea Sanaa.
Minullekin on hirveän tärkeää, että vietän aamulla aikaa Jumalan kanssa.
Koska maailma lähtee vetämään joka suunnasta.
Siksi on kysymys, miten me käytämme aika ja missä ovat ajatukset.
Aivan. - Olkoon teidän ajatuksenne ylhäällä, ei maan päällä.
Tämä on se uskovan jokapäiväinen, tavallaan olen sanonut senkin, -
että jokainen päivä on kuin uusi elämä.
Se on kuin yksi elämä, seuraavaa ei tiedetä.
Tässä on minuutti aikaa, niin sano mitä Pyhä Henki sanottavaksi antaa.
Otan yhden Raamatun paikan, mistä lähden. Sitten rukoilen sen jälkeen.
"Mutta minun Jumalani on rikkautensa mukaisesti täyttävä -
kaikki teidän tarpeenne kirkkaudessa, Kristuksessa Jeesuksessa."
Kiitos rakas taivaan isä, että totisesti täytät kaikkien katsojienkin tarpeet.
Tässä hetkessä Herra sinä vapautat eheytät.
Kiitos Isä, kiitän siitä mitä sinä teet Jeesuksen nimessä -
ja veren voimassa. Halleluja. Kiitos Herra. Aamen.
Kiitos Harri. Tämä oli hyvä päätös keskusteluumme.
Aikaa ei ollut paljon mutta kuitenkin annoit meidän katsojille -
jotain sellaista taivaallista hyvää, joka on lääkettä koko ruumiillemme.
Siunausta sinulle, vaimollesi ja perheellesi.
Siunausta myös TV7:n työlle. Teette upeata työtä. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soitaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola