Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraana tässä ohjelmassa on Aki Ruotsala. Tervetuloa Aki.
Kiitos ja kiitos kutsusta. - Sinä olet vielä nuori mies Isännän pöydässä -
mutta monenlaista on sinunkin elämässä tapahtunut.
Jokaiselle nuoruus on ainutkertainen. Kerrotko millaiseen perheeseen -
synnyit ja millaisiin arvoihin perheesi nojasi?
Eteläpohjalainen tausta on niin kuin sinullakin.
Alahärmästä ja olen syntynyt maanviljelijäperheeseen.
Alahärmässä, tänäkin päivänä, vanhin veli jatkaa kotitilaa.
Sinne synnyin 6. lapsena. Meillä on 5 poikaa ja 2 tyttöä.
Olen toiseksi nuorin ja nuorin veljeksistä.
Perheessä oli kristillinen taustavire.
Vanhemmat ja tietysti sisaruksetkin -
kuuluivat Härmän helluntai- seurakuntaan. Uskova perhe.
Seurakuntaelämää ja mitä se pitää sisällään.
Lasten leirit, nuorten illat ja kaikki tällainen -
oli hyvin vahvasti läsnä silloin nuorempana. Totta kai maatilan työt.
Maatilan työt kylvämiset, niittämiset ja kyntämiset, koneiden huoltamiset.
Koko perheenä oltiin enemmän tai vähemmän mukana.
Tällainen tausta. - Oliko niin, että nuorimpana poikana havaitsit, että -
viljelyksessä ei ole kaikille veljeksil- le tilaa. Lähdit opiskelulinjalle.
Siinä määrin olet oikeassa, että Pohjanmaalla on ollut perinne, -
että vanhin veli saa kaiken ja muut veljekset ja sisarukset -
joutuvat keksimään jotain muuta. Aika nopeasti huomasin sen, että -
...no opin 4-vuotiaana lukemaan ja kirjoittamaan.
Kirjat kiinnostivat enemmän kuin muita sisaruksia.
Olinkin toistaiseksi ainoa ylioppilas meidän perheessä.
Lähdin koulutielle ja suuntauduin muihin opintoihin.
Tietyllä tavalla perhe ja kodin perintö on jättänyt -
sellaisen kunnioituksen maatiloja ja maaseutuelinkeinoja kohtaan.
Tietysti se, että meillä oli 4 traktoria ja 5 poikaa niin joku jäi ilman.
Ehkä minä tein köykäisempiä hommia. - Aivan.
Sitten ajauduit lähimpään yliopistoon, Vaasaan. - Joo.
Se on ilmeisesti aika hyväntasoinen yliopisto. Eikö niin?
On se, kyllä minä tykkäsin. Armeijan ja lukion jälkeen olin hetken töissä.
Sen jälkeen lähdin lukemaan hallintotieteitä Vaasan yliopistoon.
Hallintotieteissä kiinnosti johtaminen ilmiönä mutta se kokonaisuus.
Se tarkasteli yhteiskuntaa, ihmistä ja palveluita aika kokonaisvaltaisesti.
Se kiinnosti eikä haitannut, että se oli aika lähellä kotia.
Panin merkille, että kävit RUK:n ja vielä niin sanotun -
jatkoloppuajan olit siellä. - Kesävänrikkinä, kyllä.
Se viittasi äsken sanomaasi johtajuuteen. - Joo.
Kun katsoin ikään kuin sinun CV:tä, niin havaitsin, -
että sinulla on ollut punaisena lankana luontainen johtajuus. - Joo.
Allekirjoitatko tämän. - No kyllä voisin sen allekirjoittaa.
Johtajuus ilmiönä on kiinnostanut pitkään. Voi lähteä siitä, että -
olin nuorena aktiivinen partiolainen. Pääsin nuorena -
vetämään omaa ryhmää ja kiinnostuin siitä ilmiönä.
Kyllä se jossain määrin on kuljettanut tähän asti.
En halua sanoa millään tavalla ylhäältä alaspäin.
Johtaja on yksi lenkki organisaatiossa siinä missä muutkin.
Nyt olet valmistumassa vielä kauppatieteiden maisteriksi.
Oliko pääaine juuti johtajuuteen liittyvä? - Kyllä.
Johtaminen ja organisointi. Pääaine on asiantuntijaorganisaatiojohtaminen.
Tänä päivänä työelämä muuttuu ja johtajakin joutuu johtamaan itseänsä -
fiksumpia ihmisiä. Vaaditaan omaa näkökulmaa. - Kyllä.
Varsinaiset työpaikat tähän mennessä ovat liittyneet -
asiantuntija-johtajuuteen.
Olet ollut kuntien johtamiskehitys- ja siihen liittyvissä asioissa mukana.
Kerrotko tästä missä olet ollut ja mitä siihen on sisältynyt?
Oikeastaan valmistumisen jälkeen, opiskeluaikana olin esim. -
eduskunnassa ja ministeriössä hommissa.
Kun sain paperit käteen, niin oli selkeätä, että haluan keskittyä -
kunta-alan asiantuntijatehtäviin.
Päädyin Siikaisten kunnan kunnansihteeriksi.
Se oli aika iso hyppy, koska sisäministeriön 3. kerroksesta -
näkyi Säätytalon puistoon. Sitten Siikaisten kunnanvirastoon, -
jonka ikkunasta näkyi naapurin navetta.
Se on suomalaista todellisuutta missä tavalliset suomalaiset kunnat elävät.
Kunta-alalla on kiinnostunut se, että pääsen olemaan tavallisten ihmisten -
ja palveluiden loppukäyttäjien kanssa tiiviissä yhteistyössä.
Kunnansihteerin tehtävänä on hoitaa hallintoa, -
henkilöstöä ja vähän talousasioita.
Niistä tehtävistä siirryin Merikarvian kuntaan hallintopäälliköksi.
Siirryin huolehtimaan tämän tehtävän jälkeen ulkoisista sidosryhmistä.
Puhutaan yrittäjyyden edistämisestä, -
työllisyysasioista ja vähän markkinoinnista ja viestinnästä.
Mietin sitä, kun olet isosta maanviljelijäperheestä, jossa olet -
oikeasti nähnyt navetan, tallin ja kaikkia siihen liittyviä eläimiä.
Ymmärrät maaseudun elämää lapsesta lähtien.
Se on sinulle jollain tavalla aika -
luontaista samaistua tavallisten ihmisten arkeen.
Näin ajattelen itsekin ja että -
minulle on Fiskarsin nelipiikkinen muukin kuin haarukka.
On päästy tekemään ihan maatilan töitä ja olemaan sikalassa hommissa.
Se on varmasti vahvuus, kun kohtaa ihmistä. Pystyy samaistumaan toiseen.
Ehkä myös se, että tulevaisuudessa, teet mitä tahansa, -
on tärkeää, että pystyy olemaan erilaisissa rajapinnoissa.
Erilaisia ihmisiä on yhä enemmän Suomessa. Se, että pystyt -
samaistumaan pääkaupunkiseudulla työssä olevaan ihmiseen -
tai maaseudun todellisuudessa työtä tekevään ihmiseen.
Silloin olet ymmärtänyt yhteiskunnasta vähän enemmän.
Ennen kuin menit kunnan virkoihin olit mukana politiikassa. - Joo.
Käytkö läpi sitä aluetta? Tulit jopa sisäministeriöön.
Joo 2008 kuntavaaleissa...
Seurakunnan sählykerhossa eräs eräs vanhempi henkilö -
pyysi lähtemään kuntavaaliehdokkaaksi.
Hetken mietittyäni lähdin ja ensimmäisellä kerralla menin läpi -
ja Kauhavan kaupunginvaltuusto- ryhmän puheenjohtajaksi.
Nuorena miehenä sain maistaa kuntapäätöksentekoa -
kahden valtuustokauden ajan.
Tämän kautta puolueorganisaatiot tulivat tutuiksi.
Kun olin nuori iältäni, niin nuorisojärjestö kiinnostui -
ja myöhemmin päädyin nuorisojärjestön puheenjohtajaksi.
Vaalien 2011 jälkeen puolueemme varapuheenjohtaja pyysi -
omaksi eduskunta-avustajakseen. Sain olla hänen esikunnassaan -
eduskunnassa, Arkadianmäellä, pari vuotta. Opetella miten -
lainsäädäntöprosessia ja budjettivaltaa sillä tasolla hoidetaan.
Myöhemmin sisäministeri Päivi Räsänen kutsui -
minut sisäministeriöön suunnittelunimikkeen.
Sain hallitusnäkökulman siitä näkökulmasta. Sain palvella vuoden -
ennen kuin perustettiin perhe ja siirryttiin kunta-alalle.
Se oli aika suuri muutos.
Maatalousyhteisöstä ministeriöön -
ja olet ministerin ja eduskunnan kanssa tekemisissä.
Valtakunnan hyvin tärkeitten asioiden juurella.
Miten koit nuorena miehenä tällaisen ympäristön?
Meillä perheenä on aina puhuttu yhteiskunnallisista asioista avoimesti.
Isäni on ollut pitkään kuntapäättäjänä ja -
kiinnostus yhteiskunnallisiin asioihin on aina ollut.
Valtarakenteet olivat minulle ihan paperilla tuttuja -
niitä kunnioitti sen kautta.
Sitten kun pääsi eduskuntaan, niin se näyttäytyi aika arkisena työyhteisönä.
Olihan siellä bling-blingiä ja glooriaa hetken -
ja näki telkkarista tuttuja poliitikkoja.
Meni heidän keskelle ja pystyi tekemään töitä.
Mutta päätöksenteko näyttäytyi aika arkisena tiimityöskentelynä.
Sellainen kokemus tulee muuten mieleen, -
kun aloitin vappuna 2011 eduskunnassa.
Silloin myös kristillisdemokraatit olivat hallitusneuvotteluissa.
Meillä on pieni puolueorganisaatio, niin avustajat, -
nuori juuri aloittanut avustaja, -
jolla oli jonkinnäköistä kokemusta kunta- ja hallintoasioista, -
pääsi kunta- ja hallintotyöryhmän neuvottelijaksi hallitusneuvotteluihin.
Se oli varsinainen korkeakoulu -
hallituspolitiikkaan ja eduskuntatyöhön.
Millä tasolla, keinoilla, millaisten ih- misten kanssa siellä asioita hoidetaan.
Minulla ei ole koskaan ollut ajatusta, että politiikka olisi taistelukenttä, -
vaan erilaisista lähtökohdista tulevat ihmiset tulevat yhteen -
ja erilaisilla maailmankatsomuksilla varustetut persoonat eri puolilta -
Suomea ja pitää pyrkiä löytämään yhteinen sävel, -
jotta pystyttäisiin palvelemaan koko kansaa.
Sinä olet kuunteleva johtaja.
Kuuntelet eri asioita ja katsot mistä Salomonin tuomio löytyy.
Varmasti joskus pitää olla kuuntelevakin.
Johtajan pitää olla, että jos 3 k:oon sääntöä käyttää -
niin ehkä jopa kuunteleva, ehkä käskyttäväkin joskus.
Mikähän kolmas k voisi olla?
Johtamisen osaajana voisit heittää 3. k:oon siihen.
Ehkä se löytyy mutta johtajalla pitää olla erilaisia rooleja.
Uskon, että alaisten ja vertaisten kuuntelu.
Voisi sanoa, että ihmisellä on syystä 2 korvaa ja yksi suu. - Aivan.
Sitten kun olit kunnassa ja kuntatehtävissä.
Mikäs se nyt oli ennen Porin jazz juttua. - Olin Merikarvialla.
Merikarvialla. Sinä koit, että saattaisi olla sellainen aika kokeilla jotain -
ns. yksityisellä puolella ja siitä tuli sellainen prosessi, -
jota voidaan tässä käydä vähän läpi.
Siitä sinut suuri yleisö Suomessa ja katsojistakin monet tietää.
On hyvä käydä hiukan asiaa läpi.
Voisit nyt aloittaa ja kertoa vähän miten sait sydämelle hakeutua sinne?
Silloin kun aloitin Siikaisissa Satakunnassa, -
niin perheenä tietysti muutimme Satakuntaan.
Päädyimme asumaan Poriin.
Porista käsin kävin noin tunnin työmatkaa Merikarvialla aika pitkään.
Kun kunta-alan työhommia alkoi olla 5 vuotta takana, niin syntyi ajatus, -
että olisi kiva kokeilla, miltä se tuntuisi yksityisellä puolella, -
kentässä missä tekisi töitä brändien ja viestinnän kanssa -
ja muutenkin johtamisen ja organisoinnin näkökulmasta.
Tällaista ajatusta heitin vähän yläkerran suuntaan.
Sitten minuun otettiin keväällä yhteyttä Pori-jazzin hallituksesta.
"Kiinnostaisiko lähteä mukaan toimitusjohtajan rekrytointiin.
Olemme hakemassa uutta toimaria. Sinä voisit olla hyvä tyyppi siinä."
Sanoin, että tarvitsen muutaman päivän miettimisaikaa -
ennen kuin vastaan. Pohdin sitä aika tarkasti.
Hetkinen, että tässä on samoja elementtejä -
ja juuri samaa sisältöä, mitä olen ollut hakemassa.
Vähän tuntuu oudolta.
Soitinkin muutamalle. Mulla on tuttu seurakunnan pastori Porissa.
Hänellä testasin, että miltä sinusta kuulostaa tällainen keissi.
Kysyin muutamalta muultakin kaverilta.
He sanoivat, että ei muuta kuin anna mennä, jos muuten näyttää hyvältä.
Vahvasti koin myös sen, että tämä oli sellainen ovi mistä halusin -
ja minut haluttiin. Se avataan omassa elämässä.
Sitten kun kävi niin kuin kävi.
Jälkeenpäin mietin, että jos olisin tiennyt mitä sen oven takana on, -
niin olisinko avannut sitä. Jos oikein tämän Ruotsalan pojan tunnen, -
niin voin sanoa, että ehkä en olisi avannut sitä -
mutta se oli korkeimman johdatus myöskin.
Tämä ovi piti avata elämässäni, jotta sen jälkeen asiat ovat tapahtuneet -
niin kuin ovat tapahtuneet. - Joo. Se tuskin olisi tapahtunut -
20-30 vuotta sitten Suomessa, mikä sinulle tapahtui.
Nyt ajan henki on niin toisenlainen kuin menneinä vuosikymmeninä.
Ethän sinä voinut mitenkään ajatella sitä, että -
jos toimit ja annat lausuntoja oman vakaumuksen pohjalta sellaisena -
kuin totuuden ymmärrät ja kun näin teit, niin siitä tuli kompastuskivi.
Ei varmasti tarvitse mennä 30 vuotta taaksepäin.
Muistan nämä jutut ja artikkelit meidän nuorisojärjestön kannanotot -
mihinkä tässä minun tapauksessa viitattiin. Ne olivat vuodelta 2011.
Silloisessa yhteiskunnallisessa keskustelussa ne eivät olleet -
niin jakavia kuin tänä päivänä.
Kun se kannanoton olen jälkeenpäin lukenut monta kertaa, -
niin ei siinä ole mitään mitä en voisi allekirjoittaa tänäkään päivänä.
Ehkä jossakin määrin voisi sanoa, että nyt kun -
paljon kokeneita, istuvia kansanedustajia eri puolueista -
on luopunut eduskuntatehtävistä kuluneen kesän ja syksyn aikana.
He ovat perustelleet sitä, että yhteiskunnallinen keskustelu -
on muuttunut tosi oudoksi. Enemmän näennäiskeskustelua.
Otetaan sanomisista jokin juttu ja käytetään omien poliittisten, -
yhteiskunnallisten tarpeiden käyttämiseksi.
Eikä olekaan ajatusta, että haluan kuulla sitä mitä sinä sanot.
Se on ikävää mutta on myös viestinnän muutoksen seurausta.
Kyllä sosiaalisen median rooli siinä on ollut aika suuri.
Onko niin, että enemmänkin etsitään toisten puhumisesta sellaista, -
joka minua hyödyttää. - Kyllä.
Tämä minulle, minulle, minulle. Sinulle ei mitään.
Uskon, että ehkä se johtuu ja juontaa juurensa siitä ajatuksesta, -
että politiikka on jonkinnäköistä valtataistelua ja kilpailua.
Ehkä suurelle yleisölle näyttää siltä, että se on tappelua.
Se on tietysti surullista, koska itse on huomannut -
vaikka kuntaorganisaatiossa, että jos ei ole keskinäistä luottamusta -
ja pelisääntöjä, niin energia yleensä menee keskinäiseen tappeluun -
ja on pois yhteisen hyvän tekemisestä. Siinä olisi suomalaisille opittavaa.
Antero Laukkanen jokin viikko sitten sanoi, -
että eduskunnassakin ei ole enää kunnioituksen kulttuuria. - Joo.
Ihmiset tulevat millaisessa asussa tahansa.
Siellä ei ole minkäänlaista ymmärrystä, että täytyy kuitenkin, -
vaikka sanoisit tiukkojakin asioita, niin pitää olla määrätty kunnioitus.
Tämä on hylätty ja se on tosi paha asia.
Kyllä jaan Anteron kanssa tämän saman näyn. Ehkä on jopa päässyt -
näkemäänkin sitä tietyllä tavalla eduskunta-aikana ja myöhemminkin.
Tämähän ei koske pelkästään Suomea vaan on maailmassa laajasti.
Ainakin Euroopassa ja Ruotsissa on mennyt vieläkin nopeammin.
Kyllä polarisointi yhteiskunnassa lisääntyy selkeästi.
Huomaa, että maailmankatsomukset ihmisillä Suomenkin sisällä, -
kerrostalon sisälläkin eroaa toisistaan.
Se luo yhteiskuntana haasteita siitä, kuinka luoda rakenteet, -
jotka mahdollistaa erilaisten, vaikka kristillisen maailmankatsomuksen -
omaavien ihmisten tulemisen mukaan yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Toivoisi, että sanan- ja uskonnon- vapautta Suomessa puolustettaisiin -
paljon äänekkäämmin. Ne asiat toimi- vat suomalaisen demokratian pohjalla.
Jos ne menetetään, niin menetetään paljon isompia asioita -
kuin näennäisesti poliittisesti saavutetaan.
Sanoitkin aiemmmin, kun keskustelimme, -
että KD:een ja politiikan rooli tässä suhteessa -
puolustaessaan kristillisiä arvoja, on käytännössä vähän muuttunut.
Pitää enemmänkin luoda sijaa, -
että Sanan julistajilla olisi vapaa mahdollisuus.
Kyllä. Yhtenäiskulttuurin aika on Suomessa ohi.
Joskus on ollut poliittinen tavoite -
ajaa ihmisiä yhtenäiseen kristilliseen kulttuuriin.
Tänä päivänä meidän pitäisi luoda Suomessa periaatteet siihen, -
että myöskin kristityillä olisi vapaus toimia erilaisissa tehtävissä.
Oli se sitten julkisessa virassa, opettajana tai pelaat jääkiekkoa.
Mitä teetkin niin pitäisi olla yhteiskunnan taholta lupa -
ja perälauta toimia sellaisena kuin olet. - Aivan.
Jos menään vielä siihen ketjuun, josta sinulle tuli murhetta.
Olit irtisanoutunut edellisestä työ- paikasta ja sitten olit tyhjän päällä.
Vaimollakin oli muista syistä johtuen sama tilanne.
Olitte vähän niin kuin työttömyys- erämaassa määrätyn ajan.
Kerroit, että olit kunnassa puolittanut suurin piirtein työttömyysasteen.
Sitten koit millaista on olla työttömänä. Kerrotko mitä koit siitä?
Tilanne oli se, että olin irtisanoutunut omasta työstä -
ja jäin työttömäksi. Siinä oli tiettyä surkuhupaisuutta, -
että olin vastannut työllisyysasioista aikaisemmin kuntasektorilla.
Sain kokemuksen miltä asiakkaan näkökulmasta tuntuu.
Vaimolle kävi niin, että hän oli ollut tyttäremme hoitovapaalla kotona -
hoitamassa lasta ja oli palaamassa omaan työhönsä, kun työnantaja -
ilmoitti, että tuotannollisista syistä joudutaan irtisanomaan.
Olimme molemmat työttöminä.
Asuimme paikkakunnalla, missä ei ollut luontaisia verkostoja.
Samana päivänä kun vaimo sai ilmoituksen, -
teimme positiivisen raskaustestin.
Saimme tietää, että on tulossa toinen lapsi.
Sekä isänä että aviomiehenä se laittoi miettimään.
Hetkinen, kummallakaan ei ole työtä, toinen lapsi on tulossa, -
asumme täällä. Mitäs nyt sitten?
Kyllä siinä kädet laitettiin yhdessä ristiin.
Saimme olla yhdessä alttarilla myöskin ja laittaa toivetta -
yläkerran suuntaan, että varjele ja siunaa tulevaisuus.
Sen jälkeen hain kahta työtä, -
Raumalle ja Etelä-Pohjanmaalle Kuortaneelle.
Niin kävi, että sain nämä molemmat virat.
Erinäisten tapauksien seurauksena päädyttiin Etelä-Pohjanmaalle -
lähelle meidän omia perheitä.
Kun katsoo taaksepäin tätä koko ketjua siitä missä ollaan oltu -
ja mitä on kesän jälkeen tapahtunut.
En olisi pystynyt käsikirjoittamaan näin polveilevaa näytelmää.
On ollut mahtavaa olla Jumalan johda- tuksessa ihmisten rukousten alla.
Tietyllä tavalla kuitenkin varmana ja vakaana siitä, -
että itsestä pidetään hyvää huolta.
Kumpaankin hakemaasi työpaikkaan oli kymmeniä hakijoita.
Tulit molempiin valituksi. Jollain tavalla näkee, -
Jumalan osoittaneen, että Hän pitää sinusta huolen.
Kyllä, se ja oli ehkä osoitus niille, jotka olivat kyseenalaistaneet -
osaamistani johtamisessa ja hallinnon tehtävissä.
Sitä luottamusta kuitenkin löytyi. Se tuntui tosi hyvältä.
Siinäkin määrin ajateltiin, että Jumala piti huolen tästä näkökulmasta.
Millaisia unelmia sinulla on? Onko sinulla unelmia politiikan kentällä -
vai onko ne lähinnä kuitenkin yrityselämässä vai kunnalliselämässä?
Tuo on tietyllä tavalla vaikea sanoa.
Tuntuu, että kesällä unelmat laitettiin uusiksi.
Sitä on ehkä palannut sellaisille juurille, mitä on pienenä asetettu.
Totta kai itselle, politiikassa aikaisemmin toimineena, -
luontevaa olisi toimia politiikassa.
Minulla on aina ollut kiinnostus yhteiskunnallisiin asioihin.
Tällä hetkellä, kun tehdään tätä haastattelua, -
niin omat ajatukset ovat siinä työssä mitä teen nyt.
Myös perhetilanteessa ja sen hoitamisessa.
Unelmia toki varmasti on mutta ehkä enemmän kumminkin -
on noussut usko ja luottamus, että mihinkä nyt sitten johdatetaankin.
Haluan olla siellä tekemässä työtä mitä on tarkoitus.
Se on ihan selvää, kun sinulla on nämä...
sanoisin sillä kokemuksella, mitä minulla on, -
sinulle on johtamisen alueella Jumala antanut erityislahjoja.
Kyllä se on varmaan laaja mahdollisuus.
Johtamista tarvitaan ihan kaikilla toimialoilla.
On sitten lääketieteestä kysymys tai mistä toimialasta tahansa, .
aina tarvitaan johtajaa ja niistä on suuri puute.
Siinä mielessä luulen, että ehkä Jumala kypsyttää -
siihen, jonka Hän on ennalta valmistanut.
Jos näin on, niin ei muuta kun sitä odotellessa. - Kyllä.
Poikas valveil on. - Aivan.
Nyt lähestytään 2 minuutin loppuvaihetta, -
niin antaisin sinulle nyt Aki mahdollisuuden kertoa katsojillemme,-
mitä Henki sanottavaksesi antaa. Ole hyvä. - Kiitoksia.
Morjesta vaan. En ole ihan varma kuka sinä olet -
ja millaisesta elämäntilanteesta tulet.
En tiedä mitä minusta ajattelet? Millaisen kuvan olet minusta saanut?
Haluaisin kertoa sinulle sen, että tänä päivänä on todella tärkeätä, -
että, jos olet kristitty, ja sinulla on vahvat kristilliset arvot, -
niin tuot ne vahvasti esille siellä missä sinä toimit.
On sitten kysymys työpaikasta tai harrastuksesta tai vaikka omasta -
kaveriporukasta. On tosi tärkeätä, että tuomme vahvasti esille omat arvot.
Tietyllä tavalla puolustetaan omaa oikeuttamme sanoa asioita ääneen -
tämän päivän Suomessa. Sillä olen viime kesän jälkeen huomannut -
konkreettisesti ja henkilökohtaisesti, että sitä ei tee kukaan puolestamme.
Sen takia on tärkeätä, että nousemme omilla paikoillamme täyttämään -
ja toteuttamaan sitä kutsua, mikä meihin kuhunkin on sisälle laitettu.
Astumme niihin askeleihin -
ja niihin saappaisiin, mitkä meitä varten on rakennettu.
Se vaatii rohkeutta ja päättäväisyyttä.
Toivon, että sinulla on näitä molempia, että voisit toteuttaa -
ne askeleet ja sen tulevaisuuden mitä sinulle on varattu.
Toivon sinulle tosi paljon Jumalan siunausta ja voimia -
alkamallasi uralla, mitä sitten teetkin.
Kiitos Aki. Sitä samaa minä sinulle henkilökohtaisesti -
toivon ja vaimollesi ja niille kahdelle lapselle, jotka kotona sinua odottavat.
Tiedän, että on monenlaisia mutkia ja T-risteyksiä kaikkien elämässä -
mutta silloin kun me rakennamme Kristus-kalliolle, -
niin kuin sinäkin olet rakentanut, niin ei tarvitse pelätä yhtään mitään.
Asia menee niin kuin Jumala on sinulle ennalta suunnitellut.
Herra sinua siunatkoon ja perhettäsi. - Kiitoksia.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola