Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraanani tänään on Eino Räsänen. Tervetuloa Eino.
Kiitos. - Sinä olet Savon sydämestä Tuusniemeltä -
tullut tänä aamuna tänne nauhoitukseen.
Olet tainnut pääosan elämästä asua Tuusniemellä tai yleensä Savossa.
Kyllä koko elämäni.
Heinävedellä syntynyt ja Outokummussa tullut uskoon.
Koko ajan Savossa elämää viettänyt tähän asti.
Sinulla oli onni syntyä uskovaiseen perheeseen. - Kyllä.
Meitä on 4 veljestä ja olen toiseksi vanhin.
Isä ja äiti olivat uskovaisia ihmisiä.
Isä oli Heinäveden seurakunnan luottamustoimissa -
useita kymmeniä vuosia. Se ohjasi niin, että ensimmäinen työpesti, -
joka kesti 7 vuotta, johtui siitä, -
että isäsi oli niissä tehtävissä ja pääsit seurakuntaan työhön.
Hän varmasti suositteli, kun olin armeijasta tullut ja työtä vailla.
Oli perhe perustettuna ja poika oli syntymässä.
Pääsin hautausmaan hoitajaksi, jossa tosiaan olin 6,5 vuotta.
Sairauden takia jouduin lopettamaan sen tehtävän.
Kun synnyit uskovaiseen perheeseen silloin -40 luvulla, -
suurin piirtein, kun sota oli lopussa, -
niin olet nähnyt sen ajan elämää.
Minkälainen oli sitten usko käytännössä kodissa?
Miten sinä sen koit? - Sehän oli osittain lapsena ahdistavaakin.
Toisaalta viihdyke mitä oli, kun oli ompeluseuroja kodissa -
ja käytiin kirkossa Heinävedellä, oli kirkastusjuhlat kesällä.
Eräskin tapaus jäi mieleen, kun isä oli vakuutusasiamies.
Hän ajeli moottoripyörällä.
Sain ennen kouluikää päähäni yhtenä pyhänä talvella, -
että isä nyt lähdetään jään yli Kermajärven kirkkoon.
Isä ei olisi oikein halunnut lähteä.
Tietenkin minulla oli ajatuksena saada moottoripyöräkyytiä. - Joo.
Sitten äiti sanoi isälle, -
että mene nyt ei se poika sinua monesti pyydä kirkkoon lähtemään.
Tämä asia unohtui ja myöhemmin uskoon tultua tuli ajatuksiin se, -
että näin meidän ehkä pitäisi lapsiakin kohdella.
Kun jotakin pyytää, niin he eivät aina ole lapsia, että muistettaisiin tämä.
Jälkeenpäin moni asia avautuu, -
että miksi tapahtui sitä mitä tapahtui.
Sinä kun nuorena poikana leikit, -
niin sinulla oli jo silloin pienet laivat. Olitko tehnyt ne itse?
Teimme naapurin pojan kanssa sotalaivoja, -
tankkilaivoja ja matkustajalaivoja.
Kodin lähellä on suolampi, jota kierrettiin päiväkausia.
Nämä unohtuivat, kun tuli aikuiseksi.
Sitten myöhemmässä vaiheessa tuli myös todellisuus siitä, -
että nekin asiat tulivat paremmin esille.
Sitten sen jälkeen, kun et enää seurakunnassa terveydellisistä syistä -
pystynyt olemaan. Sinulle tuli ihan toinen ammatti.
Kristillisyys pikkuisen taisi ainakin tilapäisesti sulaa ja pienentyä.
Kyllähän se unohtui, kun tuli aikuiseksi.
Maailma niin sanotusti veti puoleensa.
Varsinkin kun kierteli edustajana ympäri Suomen.
Siellä tuli kaikki kaupparatsun tavat opittua oikein perusteellisesti.
Jumalalle kiitos siitä, että tuli päivä jolloinka tilanne muuttui ja oli jo -
Heinävedeltä muutettu Outokumpuun, jossa myös isä tuli kuvioon mukaan.
Hän ymmärsi minun ja vaimon hengellisen hädän ja -
saatiin tulla siellä sitten uskoon.
Kerrotko uskoon tulosta, kun uudestisynnyit ja tulit elävään uskoon.
Se on kuitenkin elämässäsi erittäin tärkeä kohta.
Se oli käännekohta siinä mielessä, että siellä oli -
Romu-pappi saarnaamassa. Ei se Sana puhutellut -
mutta ilmeisesti Jumalan Henki veti ja yhdessä saatiin vaimon kanssa -
polvistua Outokummun helluntaiseurakunnan alttarille -
ja sinne jäi taakat ja alkoi uusi elämänvaihe.
Alkoholi jäi pois, tuli uudet ystävät, -
vastuut ja uudet näkymät tulevaisuuteen. - Joo.
Tämä usko on tähän päivään asti kestänyt. - No voi näin sanoa.
Jumalalle kiitos. Monenlaista on sisältynyt näihin liki 40 vuoteen.
Ei ole yhtään valittamista vaan on kiitos siitä Jumalalle, että saa vielä -
tänä päivänä olla tässä. - Mennään näihin laivoihin.
Missä vaiheessa laivat tulivat ja mistä syystä?
Se oli oikeastaan käytännön pakko. Kaksi vuotta uskoontulon jälkeen -
tuli myyntiin Tuusniemen vanhainkoti alue saaressa, -
joka oli ollut 7 v. myynnissä. Kukaan ei sitä ostanut.
Me pienenä ryhmänä se teko tehtiin, että se ostettiin.
Siinä yhteydessä, kun sinne ei ollut siltaa, -
niin täytyi olla veden päällä kulkeva mahdollisuus.
Silloin tuli ensimmäinen pieni kalas- tusalus, joka oli henkilökuljetuksessa.
Siitä se homma vuosien mittaan levisi niin, että parikymmentä vuotta sitten -
ajeltiin Tuusniemeltä Valamon luostariin.
Risteilyitä nykyisellä Pohjois-Savon maakuntajärvellä Juojärvellä.
Oliko se heti moottori- vai höyryalus? - Moottorialuksia kaikki.
Niitä oli 4 enimmillään ja viimeiseksi oli Tuusniemen satamassa -
ravintolalaiva, joka sopi kanavista läpi ja palveli muutaman vuoden yleisöä.
Miten monta kilometriä oli matkaa Valamoon? - 30 km.
Joo. Siellä sitten oli turistit ja muut matkalaiset asiakkaina.
Siinä oli seurakuntien ryhmiä ja yksittäisiä ihmisiä.
Koin sen jotenkin niin kuin lapsuuden ajan muistojen täyttymisenä.
Pojanpoikakin sanoi, että ukki saa leikkiä kapteenia.
Näinhän se on, että jos on unelmia, niin niitä pitää toteuttaa. - Kyllä.
Olen nähnyt sinut uniformussa, -
kun tehtiin Paavo Järvisen ohjelmaa "Kosketus taivaasta."
Tehtiinkö vissiin 2 kertaa? - No ainakin kerran, voi olla kahdestikin.
Miten sitten elämäsi lähti rakentumaan -
uskoontulon jälkeen yritysmielessä?
Siinä kävi sillä tavalla, että saaren yritys -
hiipui ja siihen tuli mukaan -
Kan-yhdistys eli kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö.
Siihen jouduin ja -
koska tiloja oli paljon, niin yksinäisiä ihmisiä tuli asumaan ja olemaan.
Siinä oli myös vapaaksi huumeista ry:n toiminta vuoden päivät.
Oppi näkemään elämän laitapuolen -
ihmisten elämän tuskan ja myös ilon, jos Jumala sai koskettaa.
Myöskin se oli meille vaimon kanssa koetusten paikka, -
että jaksettiin ymmärtää ja välillä ei ymmärretty.
Kuitenkin jouduttiin käymään läpi se koulu. - Joo, kyllä.
Tämä Kanhan on valtakunnallinen, useita paikkoja eri puolilla Suomea.
Eikö niin? - Kan on erittäin iso.
Sillä taisi olla henkilökuntaakin 60-70 ihmistä.
Siinä kun jouduin hallituksessa mukana olemaan, niin näki -
kaiken sen mitä eri puolilla tapahtui.
Sitten kun aikanaan eri syistä liityt- tiin takaisin luterilaiseen kirkkoon, -
niin jouduin hallituksesta pois ja erkanin myös siitä työstä.
Sinä olet tämän työn kautta kuitenkin nähnyt hyvin paljon varjopuolta -
tässä yhteiskunnassa.
Ihmiset ovat monesta eri syystä joutuneet väärälle tielle.
Ovat sitten tuskissaan ja turvautuneet viinaan ja huumeisiin.
Mitä haluaisit sanoa, -
miten joku syvällä ollut on päässyt vapaaksi?
Kyllä siellä on paljon niitä, jotka ovat löytäneet sitten -
todella uuden elämän ja päässeet kiinni normaalisti elämään, työhön -
ja seurakuntien yhteyksiin mutta on myöskin niitä ikäviä esimerkkejä, -
että on pilkattu entisiä auttajia.
Eräskin mies aikansa maailmalla pyörittyään, -
-pilkkasi paljon uskovaisia ihmisiä-,
hänen loppunsa oli hyvin huono. Hän kierteli hautausmaalla joku talvi -
ruumishuoneen ympäri ja oli nukkunut sinne.
Tämä opetti miettimään, kun oli jo jalka amputoitu, -
että miten tärkeätä on, kun uskoon on tullut, pitää kiinni -
vaikka viimeisillä voimillaan siitä yhteydestä Jumalaan.
Että Pyhä Henki saisi asua sisimmäs- säme silloinkin, kun tuntuu vaikealta.
Joo. Puhuttiin ennen ohjelmaa siitä, että miten tärkeää on, -
että ihminen uudestisyntyy, koska silloin vasta -
Pyhä Henki tulee ihmisen sydämeen.
Tämä on varmasti, ainakin itse olen kokenut uskossa olo vuodet, että -
uudestisyntyminen on uskon perusta. Niin kuin minäkin harrastelin vain -
seurakunnan työssä ja en silti välittänyt uskosta mitään.
Se opetti minua, että kyllä eroa on siinä.
Olkoon minkä kirkon jäsenenä tahansa, -
ellei olla uudestisynnytty eikä ole Pyhän Hengen voimaa, näkyä ja -
uskallusta, niin usko on ehkä turhaa. - Joo.
Sinulle on Jumala lähettänyt eteen asioita, -
jotka ovat aluksi inhimillisellä viisau- della näyttäneet vähän erikoiselta.
Nyt hanke nimeltä "Hupeli."
Miten se lähti liikkeelle ja miten on Herra ohjannut?
Siinä tietysti, niin kuin kaikissa asioissa, vie aikansa.
Sitä joutui miettimään, että onko se ajatus Jumalasta -
vai onko minun haluni jotakin ostaa sieltä, millä ei ole mitään käyttöä.
Mutta kun tiedämme uskovaisina, että -
Jumala tietää mitä varten uskossa olemme, meidän taidot -
kyvyt ja mahdollisuudet toimia, kun elinpäivät ovat rajatut.
Niitä ei ole loputtomasti. Silloin kun pystytään niin tehdään.
Niin kuin tuomiopäivän teksti oli, että joudutaan tilille tekemisistä -
mutta myös tekemättä jättämisistä.
Siitä pikkuhiljaa eteni niin, -
että 7 vuotta tyhjänä ollut rappeutuva kiinteistö siellä korvessa, -
Lintulan luostarin lähistöllä, Tuusniemen kunnan puolella, -
niin mitä käyttöä Jumalalla sille olisi?
Kiitän myyjää, että hän tuli vastaan hinnassa. Kiitän välittäjiä.
Kerran menin sinne yksin, vähän niin kuin Pyhän Hengen johtamana, -
pihalle ja rukoilin, että onko minusta tähän, -
että saisin tämän paikan vielä Jumalan valtakunnan työn käyttöön.
En minä eikä perheeni sitä tarvitse.
Koin sisimmässäni, että kyllä sinä vielä pystyt.
Kysyin hengessäni Jumalalta, että missä ovat kädet ja -
ihmiset, jotka tätä laittavat.
Sain vahvistuksen, että kyllä niitä Jumalalla on. - Joo.
Niitä löytyi ympäristöstä ja on tänäkin päivänä tullut auttajia eri puolilta.
Jos uskoa on, niin mahdottomalta tuntuva ajatus voi tulla mahdolliseksi.
Kerrotko vähän siitä suuruudesta, millaisia rakennuksia -
ja montako hehtaaria siihen kuuluu. Oliko se entinen hotelli vai mikä?
Tämä oli lomahotelli Hupeli, joka oli aikanaan tehty -
Heinäveden reitin varrelle saksalaisia matkustajia varten.
Sitten eri vaiheet -80-luvun jälkeen meni niin, -
että perustaja kuoli nuorena, Roll-laivojen omistaja.
Sitten tuli erilaisia yhdistyksiä. Vii- meisenä hevosyrittäjä ja ratsutilana, -
tehty uusi hieno talli, joka meillä on nyt tallikirkkona -
seurakuntapastorin antaman vihjeen pohjalta.
Siunatkoon Herra Paulaa siellä.
Nämä vaiheet ovat moninaiset ja koko on sellainen, -
että on majoitustilat 80 ihmiselle.
Ruokasalit, sitten siellä on saunat ja uima-allas.
5,5 hehtaaria on meidän tontti. Kyllä sinne useita ihmisiä mahtuu myöskin -
yöpymään ja pitämään erilaisia kurs- seja ja tilaisuuksia ja tällä tavalla.
Jos olisi avaimet käteen periaatteella urakoitsijalta ottanut, -
että laitetaan sellaiseen kuntoon, se olisi ollut varmaan aika iso summa.
Voitaisiin puhua ehkä mieluummin miljoonista kuin sadoista tuhansista.
Käyttötarkoitus vahvistui heti kun oli kaupat tehty -
ja tehdään jatkuvasti pientä korjausta.
Tulivat Suomessa asuvat maahanmuuttajat ja uskoon tulleina -
tarvitsevat kokoontumispaikkaa ja minulle vahvistui se, että -
minä en tiennyt mutta Jumala tiesi. - Aivan.
Siellä on ollut eri järjestöjen, Israelin ystävien, -
eri herätysliikkeiden ja ollut erilaisia konsertteja.
Viktor Klimenkokin on ollut meillä kahdesti hyvin nöyränä miehenä.
Nytkin on tulossa sieltä uusia ohjelmia.
Voisiko sanoa näin, että olen erittäin tyytyväinen siihen, -
että on päästy tähän vaiheeseen.
Jumala tietää tulevaisuuden. Minun ei tarvitse tietää.
Olet nähnyt siellä myös maahanmuuttajia.
Millaisia havaintoja tähän mennessä on tullut?
Millaisia kokemuksia ja uskoontulotarinoita on syntynyt?
Ajatus on, että jos me suomalaiset mennään vaikka Afrikkaan ja siellä -
on muitakin suomalaisia. Haluaisimme seurustella heidän kanssaan. - Joo.
Ja yhteen kokoontua. He saavat täällä vieraalla maalla tulla yhteen.
Se ilo nähdä toisensa ja olla yhdessä opiskelemassa Raamattua -
ja kokoontua. Se on sydämeen käyvä ajatus siitä, -
että Jumalan tiet ovat ihmeelliset.
Ensimmäinen vuosijuhla siellä oli sudanilaiset naiset, -
jotka pitivät yhteen kokoontumista.
Viimeisessä tilaisuudessa saatiin kokea, vaikka ei ymmärrä kieltä, -
kuinka Pyhä Henki saa otteen. Siinä ei kielimuuria ole.
Tähän me saamme uskovina luottaa, että perille päästyämme -
ei ole kielimuuria taivaassa.
Mikä on se este, että Suomi on kulkenut -
tässä asiassa juuri päinvastaiseen suuntaan?
Enemmän lokeroidutaan erilaisiin tunnustuskuntiin -
ja tulee ennakkoluuloja monenlaista.
Miten se on syntynyt ja miten se voitaisiin välttää?
Siinä onkin vaikea kysymys.
Ehkä se, että emme etsisi ihmiskunniaa -
vaan Jumalan kunniaa. Nöyrästi haluaisimme nähdä, -
että emme ole ihmisinä mitään.
Saamme yhdessä rukoilla sitä, -
että arvovaltakysymykset ja tittelit jäisivät taakse.
Niillä ei saavuteta mitään vaan nöyrä asenne Jumalan edessä.
Hän on siellä mukana missä Häntä vilpittömästi pyydetään.
Hän tahtoo, että kaikki ihmiset pääsisivät perille -
ja saisivat syntyä uudesti ylhäältä, joka on minusta lähtökohta.
Miten rukous elämässäsi ja myös vai- mosi ja työyhteisössä missä olet ollut.
Millä tavalla olette tämän hoitaneet?
Voisiko sanoa, että se on hyvin satunnaista.
Ei voi sanoa, että juuri sillä kellonlyömällä rukoilemme -
mutta ehkä yhteisiä rukouksia on.
Ainakin sisimmässähän voidaan rukoilla lakkaamatta.
Se pitää meitä virkeinä ja ehkä ajatukset pyörii silloin hengellisissä.
Monet Jumalan ihmeetkin, mitä varmasti jokainen kokee, -
tulevat ajallaan ja annetaan kunnia Jumalalle. - Joo.
Ei olla kateellisia eikä kanneta kenellekään kaunaa.
Mennyt on mennyt ja uusi on sijaan tullut.
Oletko kokenut tässä työssä vastustusta, -
jonka ajattelet tulleen vihollisen henkivallan kautta?
En suoranaisesti ole kokenut mutta mutkien kautta on tullut ihmeellisiä -
juttuja, että ei Hupeliinkaan voi tulla, kun emme kuulu kirkkoon -
tai jotakin tällaista. Se on ollut meille hyvin varjeleva tekijä, -
kun meillä ei ole siellä anniskelupuolta.
Alkoholia ei ole ollenkaan vaan kaikkea muuta, -
mitä ihminen elääkseen tarvitsee.
Ennen kaikkea olisi lähimmäisen rakkautta.
Olipa uskovainen tai ei niin ei voi mennä lajittelemaan. - Joo.
Olet paljon puhunut Pyhästä Hengestä ja Hänen tuntemisesta ja läsnäolosta.
Se on avain näissä asioissa, kun mennään eteenpäin.
Se on kaiken lähtökohta. Silloin kun kiinteistöomistus tuli -
niin perustimme "Hengen voimaa" yhdistyksen.
Kuvittelimme, että se ei mene läpi kaupparekisterissä.
Se meni heti läpi ja siellä ei ole toista Hengen voimaa ry:tä.
Tämä olkoon osoitus, että meillä on todella mahdollisuus -
tässäkin maassa vielä luottaa Pyhän Hengen voimaan ja johdatukseen -
eri aloilla ja tällä tavalla koota yhteen hajanaisia sieluja.
Niin kuin nytkin olemme nähneet vuosien varrella, että eri järjestöt -
kaipaavat puolueettomia kokoontumispaikkoja ettei leimaudu -
jonkun herätysliikkeen omaksi. Voi- daan vapaasti tarjota kaikille tiloja.
Sanoisin, että tämä on hyvin tärkeä kysymys, että ymmärtäisimme, -
ettei me kristityt olla toisiamme vastaan, -
vaan meidän pitää rakastaa toisiamme.
Sielunvihollinen on meitä vastaan.
Siinä on armeijamme, jota täytyisi johtaa.
Tämä on tärkeätä, että voidaan koota eri seurakuntayhteisöistä, -
eri tavalla ajattelevistakin yhteen Sanan ääreen.
Ei voi olla erilaista näkemystä, että minä ja sinä olemme eri linjoilla.
Meillä on yhteinen tavoite matkan päättyessä päästä kerran perille.
Jeesuksen sanatkin, että he yhtä olisivat. Se on aika hyvin lausuttu.
Hän tiesi, että eivät he voi yhdessä olla mutta pyrkikäämme siihen.
Niin kuin Raamattu sanoo, että Jumala halajamalla haluaa antaa -
Henkensä meihin. Hän halajamalla haluaa tuoda Häntä meille avuksi.
Kuitenkin torjumme Hänet usein. - Kyllä.
Onko jotain sellaista, mitä elämäsi matkan varrella, kun olet Herraa -
Jeesusta seurannut, sellaista mitä haluaisit nostaa sieltä vielä -
esiin tässä ohjelmassa.
Voisiko sanoa näin, että sanomiset 20 vuotta sitten, -
kun sydänkirurgi sanoi, että voit kuolla koska tahansa.
Jotenkin säväytti, että olen ollut uskossa jo pitkään.
En ole hoitanut omaa terveyttäni, tehnyt työtä ja ajanut itseni siihen -
tilanteeseen, että on todella mahdollisuus kuolla koska hyvänsä.
Kuitenkin ohitusleikkaukset tehtiin ja myöhemmin pallonlaajennukset.
Jumala ei antanutkaan minun lähteä -
vaan Hänellä oli minulle vielä tehtäviä. Olen siitä kiitollinen.
Nyt kun on hoidettu tänä vuonna syöpäasiatkin, niin saan iloiten olla -
tässä ja kiittää Jumalaa siitä, että ei ole ketään kohtaan katkeruutta -
vaan että uskossa tehtäisiin niitä tehtäviä, -
mihin itse kullekin Jumala on taidot antanut.
Olet ollut yrittäjä monella tavalla ja myös -
kokenut vastoinkäymisiä ja pettymyksiä.
Et ole katkeroitunut vaan näet, että se on ollut koulutusta.
Se on juuri sitä ollut ja niin kuin monet tappiotkin voivat kääntyä -
voitoiksi, jos osataan oikealla tavalla asennoitua.
Luottaa siihen, että niin arki- kuin hengellisessäkin elämässä on -
paljon kiitoksen aihetta yksilönä ja yhteisöinä.
Työilmapiirikin pysyy hyvänä, jos halutaan se hyvänä pitää.
Se saadaan hyvin huonoksikin, jos ei tehdä mitään.
Oletko luottavainen, että Hupelin, siinä käytössä missä se nyt on, -
toiminta voi laajentua ja kysyntää tulee entistä enemmän?
Näin minä uskon ja sen eteen on myöskin tehtävä työtä, rukoiltava -
ja saatava käsiä, jotka ovat auttamassa ja tekemässä tunnetuksi.
Tällä tavalla voi luottaa turvallisin mielin, -
että se ei ollut virhearviointia.
Tulee mieleen tapaus Pahkasalossa, kun teimme pihalaattoja.
Eräs mies tuli, joka oli pikkuisen oman tiensä kulkija.
Ei osannut käyttää rahaa ja oli monella tavalla häiriintynyt.
Hän antoi minulle hyvän opetuksen.
Hän näki, että tarvitsen apua mutta en kysynyt häntä.
Hän oli paras ihminen, joka pyrki töihin, kun sanoi minulle, että -
hänenkin kädet ovat käytettävissä. Voisiko sanoa, että -
Jumalan valtakunnassa kaikkien kädet pitäisi olla käytettävissä. - Aivan.
Nyt Eino on oikeastaan tämän jälkeen hyvä antaa sinulle vapaa sana.
Kerro katsojille, mitä Henki sanottavaksesi antaa. Ole hyvä.
Rakas Jeesus, sinä tiedät meidän jokaisen elämäntarinan ja sen, -
että jokaisella on koettelemuksia ja kiusauksia.
Sinä annat Pyhän Hengen kautta meille voiman, että saamme -
torjua sielunvihollisen houkutukset ja tehdä sitä mitä sinä todella haluaisit -
meidän tekevän sen ajan, minkä olet itse kullekin antanut.
Tahdomme siunata sitä, että uskovat voisivat yhdistyä. Kenenkään ei -
tarvitse olla epäilevällä mielellä, että onko seurakunnassani mahdollisuutta.
Meillä kaikilla on mahdollisuus silloin, kun Jeesus saa asua sydämissämme.
Hän antaa voiman, viisauden ja taidon -
tehdä niitä tehtäviä, mitkä me osaamme.
Annat apua silloin, kun me sitä tarvitsemme.
Luottamus saa olla meillä myöskin jatkuvasti sisimmässä.
Tulevaisuus on parempi kuin menneisyys, -
koska sitä emme saa koskaan takaisin.
Sukupolvet vaihtuvat mutta Jumalan Sana kestää ikuisesti.
Tämä on luottamuksen lähde siihen, että uskossa eläminen ei ole turhaa -
vaan se on mielenkiintoista, värikästä ja kaikin tavoin antoisaa.
Rohkaisen sinua, joka epäilet, tekemään sitä, mitä hengessäsi koet.
Iloitsemaan ja nauttimaan uskon tiestä. Jeesuksen nimessä. Aamen.
Kiitos Eino Räsänen tästä hyvin syvältä käyvästä keskustelusta -
uskostasi, vaimosi uskosta ja myöskin niistä teoista, mitä Pyhä Henki on -
teidän kauttanne tähän mennessä tehnyt ja että koko tiimi -
Hupelin työpisteessä ovat myös siunattuja.
Siellä on ilo ja Jumalan rauha.
Tätä pyydän ja rukoilen. Olkaa siunattuja. - Kiitoksia.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola