ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Eino Räsänen.
Tere tulemast! - Tänan!
Tulid täna hommikul siia salvestusele
otse Savo südamest.
Sa vist oledki enamuse oma elust elanud Savos?
Kogu elu. Sündisin Heinävesil.
Outokumpus sain usklikuks.
Kogu elu olen elanud Savos.
Sul oli õnn sündida usklikku perre.
Jah. Meid on 4 venda. Ma olen vanuselt teine.
Isa ja ema olid usklikud inimesed.
Isa oli Heinävesil kümneid aastaid koguduse usaldusisik.
Seoses sellega oli su esimene töö koguduses,
mis kestis 7 aastat.
Kuna su isa töötas seal, said ka sina sinna tööle.
No isa kindlasti soovitas mind,
kuna olin just sõjaväest tulnud ja tööd oli vaja.
Olime ka just loonud oma pere ja poeg oli sündimas,
mistõttu sain kiriku juurde kalmistuhoidjaks,
kus töötasin 6,5. aastat
Haiguse tõttu olin sunnitud selle töö lõpetama.
Sa sündisid usklike perre
ja seda 40'ndatel, kui sõda oli juba lõppemas.
Nii et, sa nägid, milline oli elu sel perioodil.
Kuidas aga väljendus usk te pere argielus?
Kuidas sa seda kogesid?
Lapsena oli see osaliselt ahistav, aga teisalt oli see ka kui ajaviide.
Me kodus käis õmblusselts koos ja me käisime Heinävesil kirikus.
Ühtlasi peeti suvel suurt suvekonverentsi.
Üks asi jäi meelde ajast, kui isa töötas kindlustusagendina
ja sõitis mootorrattaga ringi.
Nii tekkis mul kord lapsena talvel mõte
sõita isa mootorrattaga üle Kermajärve jää kirikusse.
Isa aga ei tahtnud eriti minna.
Mina aga tahtsin kangesti mootorrattaga sõita.
Nii ütles ema isale: "Mine nüüd ometi,
sest ega poiss tulevikus enam palju palu
kirikusse minekut."
Nii et nii sellega siis läks.
Hiljem, kui usklikuks sain, mõtlesin,
et nii ehk peaksimegi oma lapsi kohtlema,
kui nad midagi paluvad,
sest nad ei jää igavesti lasteks.
Tihti saab alles hiljem selgeks, miks üks või teine asi juhtus.
Sa mängisid noore poisina laevadega. Kas tegid ise need väikesed laevad?
Valmistasime naabripoisiga sõjalaevu, tankereid ja reisilaevu.
Meie kodu lähedal oli üks metsajärv, kus käisime mängimas.
Me täiskasvanuteks saades need mängud ununesid.
Alles hiljem sai selgeks, et need asjad tulid uuesti ja paremini esile.
Peale seda,
kui sa ei saanud tervislikel põhjustel enam koguduses olla,
said teise ameti.
Seoses sellega hakkas su isiklik usk ajutiselt kokku kuivama.
Nii tõesti juhtus, kui ma täiskasvanuks sain.
Maailm hakkas enda poole tõmbama.
Liikusin esindustöötajana ümber Soome.
Seal jäid külge kõik halvad kombed.
Tänu Jumalale, et kogu olukord ühel päeval siiski muutus.
Kolisime Heinävesilt Outokumpusse, kus mu isa sekkus olukorda.
Ta mõistis minu ja mu naise vaimulikku olukorda
ja seal saime me ka usklikeks.
Räägi sellest usuletulekust,
mil kogesid uuestisündi ja said täiega usklikuks,
sest see on su elus eriti tähtis punkt.
See oli pöördepunkt selles võtmes,
et seal oli üks jama ajav pastor kuulutamas.
Tema sõnum küll ei kõnetanud meid,
aga Jumala Vaim tõmbas meid siiski enese ligi,
mispeale põlvitasime koos naisega Outokumpu nelipühi kiriku altaril,
jättes sinna kõik oma koormad ja alustades uut elu.
Alkohol jäi sinnapaika
ja me tekkisid uued sõbrad, uued kohustused
ja uus nägemus tulevikust.
See usk on tänaseni vastu pidanud.
Tänu Jumalale selle eest!
Kuigi nende ligi 40. aasta sees on üht-teist toimunud,
siis mingeid kaebusi pole.
On vaid tänu Jumalale, et saame täna veel olla siin.
Lähme nüüd laevade juurde. Millal ja mis põhjusel need tulid?
See oli sundolukord.
Paar aastat peale usklikuks saamist
oli Tuusniemis ühel saarel üks vanadekodu,
mis oli olnud 7. aastat müügis.
Mitte keegi polnud seda ostnud.
Meie väike punt ostis selle ära.
Kuna see oli saare peal ja seal polnud silda,
pidime leidma veetranspordi võimaluse.
Alguses oli meil väike kalapaat, millega vedasime inimesi.
Aastate jooksul arenes asi sedavõrd,
et sõitsime paarkümmend aastat Tuusniemelt Valamo kloostrisse.
Tegime kruiise Savo maakonna järvedel.
Kas see oli mootor- või aurupaat?
Kõik olid mootorpaadid.
Kõige rohkem oli meil neid kokku 4.
Viimane, mis meil oli Tuusniemel, oli kanalitesse sobiv restoranilaev.
See teenis meid mõne aasta.
Kui pikk oli teekond teilt Valamosse?
30 kilomeetrit.
Teie klientideks olid turistid ja muud tegelased.
Klientideks olid koguduse inimesed ja ka muud üksikisikud.
Kogesin seda oma lapsepõlve aegade täitumisena.
Mu pojapoeg ütles mulle kord: "Vanaisa, sa oled kapten!"
Kui meil on mingid unistused, peaksime need täide viima.
Nägin sind vormis
Paavo Järvineni saates "Puudutus taevast".
Seda tehti vist kaks korda?
Vist üks kord, aga võimalik, et ka kaks korda.
Kuidas su elu peale usklikuks saamist edasi läks?
Seda nii ettevõtluse mõttes kui ka muidu.
Aja jooksul saare ettevõtmine hääbus.
Asemele tuli KAN töö -
kristlik töö alkohoolikute- ja narkomaanidega.
Hakkasin ka seda tööd tegema.
Vabu ruume oli palju
ning palju üksikuid inimesi tuli meile elama.
Nimetasime selle tegevuse Uimastitest vabaks RY.
Tegevust jagus aasta aega
ja selle aja jooksul nägime inimeste pahupoolt,
elu vaevasid ja samas ka rõõmu, kui Jumal kedagi puudutas.
Meile naisega oli see proovilepanekute aeg.
Vahel saime asjadest aru, vahel mitte, aga me käisime selle kooli siiski läbi.
KAN on vist riiklik asutus, mis tegutseb mitmel pool Soomes?
See on suur asutus. Personal oli siis 60-70 inimest.
Kui olin juhatuses, siis nägin, mis mitmel pool juhtus.
Kord ühinesime eripõhjustel luteri kirikuga.
Siis lahkusin juhatusest. Hiljem ka sellelt töölt.
Oled selle töö läbi näinud ka palju selle ühiskonna varjupoolt.
Inimesed on eripõhjustel sattunud valele teele.
Oma vaevades on nad hakanud abi otsima
alkoholist ja uimastitest.
Kuidas on vabanenud need inimesed, kes olid väga sügaval põhjas?
Paljud neist on leidnud uue elu, saanud tööd
ja hakanud õigesti elama.
Nad on ka kogudustega liitunud.
Aga on ka kurbi näiteid, kus pilgati endisi abistajaid.
Oli üks mees, kes ka meilt abi sai. Ta pilkas palju usklikke inimesi.
Tema lõpp oli väga kurb.
Ta käis ühel talvel ümber surnuaia surnukambri
ja jäi sinna kord magama, mispeale ta jalg tuli amputeerida.
See õpetas mulle, kui tähtis on peale usule tulekut usust kinni hoida.
Kas või viimase jõuga hoida ühendust Jumalaga,
et Püha Vaim võiks elada me sees ka siis,
kui tundub raske olevat.
Enne saadet rääkisime, kui tähtis on uuestisünd.
Sest alles siis tuleb Püha Vaim inimese südamesse.
Nii see on.
Olen isegi usklikuna kogenud, et uuestisünd on usu alus.
Sest isegi, et tegin koguduse tööd, ei hoolinud ma tookord väga usust,
mis samas õpetas mulle,
et pole tähtis, millise kiriku liige sa oled,
aga kui me pole uuestisündinud
ja kui meis pole Püha Vaimu väge ning julgust,
siis see usk on tulutu.
Jumal on saatnud su teele asju,
mis inimmõistusele on tundunud pisut kummalised,
aga sul on nüüd käsil projekt Hupeli.
Kuidas see alguse sai ja kuidas Jumal on seda juhtinud?
Iga asi võtab teatavasti aega.
Mõtlesin, kas see idee on Jumalast või on see mu enda idee
osta midagi sellist, mida ei saa kasutada.
Aga me usklikena teame,
et Jumal teab, miks me oleme usklikud,
millised on meie oskused, võimed ja tegutsemisvõimalused.
Sest meie elupäevade arv on piiratud, neid pole lõputult.
Nii et, kui suudame midagi teha, tuleb seda ka teha.
Nagu kohtupäeva kohta öeldakse - me anname aru oma tegemistest,
aga samuti ka oma tegemata jätmistest.
Edasi läks nii, et ühes kohas oli 7. a. tühjana seisnud räämas hoone.
See oli ka Tuusniemi kandis.
Mõtlesin, et mis kasu küll sellest Jumalale oleks?
Ma tänan müüjat, kes tuli hinnas vastu
ja kiidan ka vahendajaid.
Kord läksin Püha Vaimu juhtimisel sinna üksi kohale
ja palvetasin seal õues:
"Kas minust on veel asja,
et võiksin saada selle koha Jumalariigi kasutuseks?"
Sest mina ja mu pere ei vajanud sellist kohta.
Kogesin sisimas, et olen selleks veel suuteline.
Küsisin Jumalalt, kus on need käed ja inimesed,
kes hakkavad seda üles ehitama?
Selle peale sain kinnituse, et Jumalal neid jagub.
Neid leidub ümbruskonnast ja tänagi on abistajaid mitmelt poolt.
Kui meil on usku,
siis võimatuna näiv mõte võib saada võimalikuks.
Mitu ehitist seal on
ja mitu hektarit on selle koha pindala?
Kas see oli endine hotell?
See oli puhkusehotell Hupeli,
mis rajati omal ajal Heinävesi tee äärde.
See ehitati saksa turistide jaoks.
See elas üle mitmed ajajärgud 80'ndatel ja hiljemgi.
Selle hotelli asutaja suri noorena. Ta oli aurulaevade omanik.
Seejärel oli kohal mitu erinevat omanikku ja ühingut.
Viimasena oli seal hobustega ratsutamise koht.
Sinna ehitati vägev tall,
kus meil on praegu tallikirik
tänu koguduse pastorilt saadud vihjele.
Jumal õnnistagu Paulat, kes seal on.
Sellel kohal on olnud erinevad ajajärgud.
Selle suurus võimaldab majutada 80 inimest.
Lisaks on veel söögikohad, saunad ja bassein.
Meie krunt on 5,5 hektarit.
Sinna mahub palju inimesi ööbima
ja pidama erinevaid koosolekuid ning kursuseid.
Et selline kinnisvara heasse korda saada,
läks vaja suurt summat.
Võiks rääkida pigem miljonitest, kui sadadest tuhandetest.
Meil oli sõlmitud tehing,
mille kasutuseesmärgi nimel tuli seal teha suurem remont.
Selleks kaasasin Soomes elavaid sisserändajaid,
kes usklikuks saanutena vajasid kogunemiskohta.
Ma sain selle kohta kinnituse.
Mina seda ei teadnud, aga Jumal teadis.
Seal on olnud mitmed organisatsioonid
nagu Iisraeli Sõbrad
ja erinevad ärkamisliikumised.
Seal on toimunud mitmed kontserdid.
Viktor Klimenko esines meil ka kaks korda.
Ka nüüd on sealt tulemas uued saated.
Võib öelda, et olen ülimalt rahul sellega, kuhu oleme tänaseks jõudnud
ja Jumal teab, mida tulevik toob. Mul polegi vaja seda teada.
Olles näinud seal ka sisserändajaid,
siis millised on su tähelepanekud nendega seoses?
On sul teada mingeid lugusid nende usklikuks saamistest?
Kui me soomlased läheme näiteks Aafrikasse
ja seal on ka teisi soomlasi,
siis me esmalt tahame ikka just nendega kontakteeruda
ja nendega koos olla.
Mõte sellest, et võõral maal on võimalik kokku saada
ja rõõm teineteist näha.
Ka õppida koos Piiblit ja tulla kokku.
See on mul südames
ja Jumal on ka neid asju imeliselt korraldanud.
Esimene pidustus oli sudaani naistega, kes said kokku.
Viimasel teenistusel kogesime,
et kuigi me keelt ei osanud, siis Püha Vaim ikkagi juhtis meid.
Keelebarjääri polnud.
Usklikena võime loota,
et taevasse jõudes pole enam keelebarjääre.
Mis on see takistus,
et Soome on sellele suunale just vastupidiselt liikunud?
Eelkõige kapseldutakse erinevatesse konfessioonidesse
ja sealt tulevad mitmesugused eelarvamused?
Kuidas on asjad niimoodi läinud ja kuidas seda samas vältida?
See on keeruline küsimus.
Kuid vastus peitub ehk selles,
et oluline on mitte anda au inimesele, vaid Jumalale.
Et näitaksime alandlikult,
et inimestena pole me mitte keegi ega miski.
Pigem tuleb koos paluda, et kõik võimu teemad
ja igasugused tiitlid jääksid tahaplaanile,
sest nendega ei saavuta midagi.
Ainuüksi alandliku suhtumisega Jumala ees.
Tema on kaasas seal, kus Teda laitmatult palutakse.
Ta tahab, et kõik inimesed jõuaksid kohale
ja võiksid kogeda uuestisündi.
See ongi mu meelest see lähtekoht.
Kuidas on lood palvega?
Nii su enda kui su naise elus ja ka kõiges tööga seonduvas.
Peab tõdema, et see on üsna juhuslik
ehk siis, meil pole palve jaoks kindlaid kellaaegu.
Kuid ühiseid palveaegu on ikka
ja oma sisimas võime ju lõputult palvetada.
See hoiab meid erksatena
ja me mõtted püsivad vaimulike asjade juures.
Samuti Jumala imed, mida igaüks ise kogeb -
need tulevad omal ajal ja me anname kogu au Jumalale.
Me pole kadedad ega kanna kellegi vastu vimma.
Mis läinud, see läinud ja selle asemele on tulnud uus.
Kas oled selles töös kohanud ka vastutegevust hingevaenlase poolt?
Otseselt mitte.
Aga kaudselt on olnud kuulujutte, et Hupelisse ei saa muidu,
kui ei kuulu kuhugi kirikusse.
Või muid sarnaseid asju, mis on seotud ka sellega,
et meil ei müüda seal alkoholi.
Me ei paku üldse alkoholi.
Küll aga pakume kõike muud, mida inimene eluks vajab.
Ennekõike ligimese armastust.
Ehk siis, me ei liigita inimesi selle põhjal
on ta usklik või mitte?
Oled rääkinud palju Pühast Vaimust. Samuti Tema tundmisest ja ligiolust.
See on võtmeks edasi minekul.
See on kõige algus.
Kui ma omandasin selle kinnisvara, siis me lõime seal Vaimuväe Ühingu.
Algul kartsime, et seda ei kanta äriregistrisse,
aga koheselt kanti.
Seal polnud ühtki teist Vaimuväe RY'd.
Ka see on näide selle kohta,
et meil on tegelikult veel võimalus siin maal.
Me palume Püha Vaimu väge ja juhtimist erinevates valdkondades,
kogudes nii kokku eemalolevaid hingi.
Aastate jooksul oleme näinud, kuidas erinevad organisatsioonid
igatsevad erapooletuid kogunemiskohti,
et kedagi ei tembeldataks mingisuguse ärkamisliikumise omaks.
Vaid me võiksime pakkuda neid kohti vabalt kõigile.
See on väga tähtis, et me mõistaksime,
et me kristlased pole üksteise vastu,
vaid me peaksime armastama üksteist.
Hingevaenlane on see, kes on meie vastu
ja kelle vastu on omakorda meie armee, mida peame juhtima.
On nii tähtis koguda kokku erinevate koguduste inimesed.
Isegi erinevalt mõtlevad inimesed tuleb Piibli juurde kokku koguda.
Sest ei saa olla mõistuslikku nägemust stiilis:
"Sina ja mina oleme erimeelt",
vaid meil on teekonna lõppedes ühine eesmärk jõuda sihtpunkti.
Jeesuski ütles: "Et nad oleksid üks." See on hästi öeldud.
Me küll ei tea, kas ja kui hästi me saame koos olla,
aga püüelgem selle poole.
Piibel ütleb, et Jumal tahab siiralt anda meile oma Vaimu.
Ta tahab seda siiralt anda meie abistamiseks .
Aga tihti me lükkame selle tagasi. - Jah.
On su elus ja teekonnalt Jumalaga veel midagi,
mida tahaksid siin saates esile tõsta?
20. aastat tagasi ütles südamekirurg, et võin surra, millal iganes.
Mulle jõudis kohale, et olen juba pikka aega usklik olnud,
aga pole oma tervise eest hoolitsenud, vaid teinud ainult tööd.
Olin viinud end olukorda, kus on reaalne võimalus iga kell surra.
Aga mulle tehti operatsioon ja hiljem veel mingi ravi.
Jumal ei lasknud mul veel ära minna. Tal oli minu jaoks veel ülesandeid.
Olen Talle selle eest tänulik.
Sel aastal raviti mul ka vähki,
mistõttu tunnen rõõmu siin olemise üle
ja tänan Jumalat selle eest,
et ma ei tunne kellegi suhtes mingitki kibestumist.
Usus täidetakse neid ülesandeid,
mille jaoks Jumal ise on andnud oskused.
Rääkisid sellest,
kuidas sa ettevõtjana oled kogenud erinevaid katsumusi ja pettumusi,
kuid sa pole siiski kibestunud, vaid võtnud neid kui õppetunde.
Just nii ongi.
Ka kaotused võivad pöörduda võiduks,
kui meil on õige suhtumine neisse.
Meie argielus ja ka vaimulikus elus on palju põhjuseid tänamiseks.
Seda nii üksikisiku kui kogukonna tasemel.
Võib öelda, et siis püsib ka õhkkond hea,
kui seda tahetakse heana hoida.
Õhkkond võib minna väga halvaks, kui selle heaks midagi ei tehta.
Mis sa arvad, kas see Hupeli tegevus võib laieneda?
Kas nõudlust tuleb rohkem?
Ma usun küll.
Me teeme selle heaks tööd ja palvetame
saamaks sinna abikäsi, kes abistavad ja teevad selle koha tuntuks.
Praegu võin täitsa rahulolevalt öelda, et see polnud viga.
Tuleb meelde üks juhtum Pahkasalos, kus tegime õues tööd.
Sinna tuli üks mees, kes oli pigem oma teed käija.
Ta ei osanud raha kasutada ja oli teatud moel segaduses.
Ta andis mulle hea õppetunni.
Ta nägi, et ma vajan abi, aga ma ei palunud temalt abi.
Samas oli ta parim inimene, kes tahtis tööle hakata,
mispeale ta ütles mulle, et temagi käed on saadaval.
Selle peale võiks öelda,
et Jumalariigis peaks kõigi me käed olema saadaval.
Nii on.
Aga nüüd annan sulle vaba sõna.
Võid öelda vaatajatele,
mida Jumala Vaim su südamele annab.
Kallis Jeesus, Sa tead igaühe meie elulugu.
Sa tead ka seda, et igal ühel meist on oma proovikivid ja kiusatused,
aga Sina annad meile Püha Vaimu kaudu väe
lüüa tagasi hingevaenlase ahvatlused,
et me teeksime seda,
mida Sina Jumal tahad,
et me teeksime selles ajas, mille Sa oled meile andnud.
Tahame õnnistada seda, et usklikud võiksid ühineda
ja keegi ei peaks olema kahtlevalt meelestatud,
et kas tema kogudusel on ikka võimalust?
Meil kõigil on võimalus, kui Jeesus elab me südametes.
Ta annab meile väe, tarkuse ja oskused täitmaks neid ülesandeid,
mida me oskame
ja Ta annab meile abi, kui me seda vajame.
Ühtlasi võib me sees olla püsiv veendumus,
et tulevik on parem, kui minevik, sest minevikku ei saa kunagi tagasi.
Põlvkonnad vahelduvad, aga Jumala Sõna jääb igavesti.
See on usaldus sellesse, et usus elamine pole asjatu,
vaid see on huvitav, värvikas ja igatpidi juurdeandev.
Ma julgustan sind, kes sa kahtled, tegema seda, mida sa vaimus koged.
Julgustan sind rõõmutsema ja nautima oma usuteed.
Jeesuse nimel, aamen.
Aitäh Eino Räsänen, selle sügava usu eest.
Samuti su naise usu eest ja nende tegude eest,
mida Püha Vaim on senini teie läbi teinud.
Ja et teie töömeeskond Hupelis oleks õnnistatud
ning seal valitseks rõõm ja rahu.
Seda ma teile palun. Olge õnnistatud!
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7 euri)
või teha ka pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa