Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani tänään on Pekka Vaismaa.
Tervetuloa Pekka. - Kiitoksia.
Olet syntyisin Ilmajoelta, oikein Etelä-Pohjanmaan ytimestä.
Kerrotko lapsuudesta, millainen koti oli ja montako sisarusta?
Ilmajoelta tosiaan. Alajoelta, Kyrönjoen varrelta.
Meitä oli 8 lasta, joista olen nuorin. 5 tyttöä ja 3 poikaa.
Maanviljelysperhe, töitä tehtiin kovasti.
Itse pääsin traktoria ajamaan. Se oli helpompaa kuopuksella.
Elämää väritti työnteko ja kun oli uskovainen koti -
ja juuret vapaakirkossa niin siihen kuului... muistan että -
lauantaina illalla saunan jälkeen, mentiin polvilleen koko perhe.
Jokainen rukoili omin sanoin tai jonkun värssyn minkä muisti.
Musisoitiin välillä päälle tai jos tuli kavereita -
niin otettiin kitarat, klarinetit, haitarit ja soitettiin.
Se oli hyvin turvallista lapsuuselämää.
Jos miettii tätä, että lauantaina mentiin polvilleen, luettiin -
hengellistä sisältöä. Tapahtuuko juuri- kaan tänä päivänä mitään samaa?
Valitettavasti täytyy omalta kohdalta sanoa, että tällaista tapaa ei enää ole.
Uskon, että ei monessa muussakaan perheessä. - Joo.
Tämä lyhykäisesti kuvastaa sen trendin, miten se on tapahtunut.
Kyllähän nimenomaan Etelä-Pohjanmaa, joka on niin kuin -
Suomen raamattuvyöhyke, ainakin siihen aikaan, kun olit siellä.
Uskottiin Jumalaan. - Kyllä.
Muistan sellaisen tapauksen. Se oli kylän tapa.
Meillä oli Kyrönjoessa... olen ollut silloin hyvin pieni... kastejuhlakin.
Se oli kylällä suuri ihmetyksen aihe, kun joessa kastettiin. - Aivan.
Vähän jo viittasit musiikkiin.
Sinulle musiikki ja kitara on ollut luonnollinen tapa esiintyä.
Kyllä se jäi varmaan siitä, kun kotona oli kitara. Aloin opettelemaan.
Sitten kun menin Kiponniemeen seurakuntakoululeirille, niin kuin -
vapaakirkon piirissä sanotaan. Vastaa luterilaista rippikoulua.
Siellä innostuttiin musisoimaan ja sitä kautta ensimmäisiin kesäaktioihin.
Siitä lähtien kitara on enemmän tai vähemmän kuulunut kalustoon.
Sitten tietysti ajauduit työelämään. Miten työelämä lähti käyntiin?
Se oli vähän jännä juttu. Niin kuin Martti tiedät, että Pohjanmaalla tuulee.
Olin lukion ensimmäisellä luokalla ja pyörällä kuljin Alajoella koulussa.
Oli valtava vastatuuli. Ajattelin, että tämä ei ole minun hommaa.
Olin kuullut, että Jyväskylässä on ammattikoulu, -
jossa voisi lukea radio- ja TV-asentajaksi.
Hain sinne ja muistan, että oli 144 hakijaa -
ja kuulemma 21 pääsi ja pääsin varasijalle. - Joo.
Sinä kesänä olin aktiossa Tampereella lauleskelemassa.
Ei ollut tietoa, olin vain varasijalla.
Taas kerran sain kokea Jumalan johdatusta.
Kokouksia pidettiin ja vanhempi rouva tuli sanomaan, -
että eikö Pekkaa huoleta, kun koulut syksyllä alkavat, että mihin menet?
Ei nyt ole tietoa. Kuinka ollakaan, taisi olla sama tai seuraava päivä.
Äiti soitti Tampereen vapaakirkkoon, että olet päässyt kouluun mutta -
majoitusta ei ole. Otin makuupussin, kitaran ja lähdin Jyväskylään.
Siinä kävi niin, että kun tulin junasta Jyväskylässä pois, -
niin tällainen herra kuin Kalevi Rautjoki -
oli saattamassa silloista tyttöystäväänsä junaan.
Sanoi, että mitä Pekka täällä? Hän oli aktioporukoista tuttu.
Sanoin päässeeni kouluun muttei ole majapaikkaa.
Hän pyysi heille asumaan. Niin asuin 1,5 vuotta Rautjoilla, äidin tykönä.
Merkillistä täsmäjohdatusta. - Kyllä ja on tullut myöhemminkin.
Palataan siihen aikanaan.
Tämä koulu oli aika hyvä valinta, -
kun ajatellaan, mikä kehitys tapahtui Suomessa puhelinteknologiassa.
-80 ja 90-luvuilla. - Juuri näin.
Olin myös Salossa Mobiran kursseilla, korjattiin ARB-puhelimia.
Niissä vaiheissa tutustuin tällaiseen herraan kuin Leevi Hakolaan, -
joka äänitti Niilo Ylivainion kasetteja ympäri Suomea.
Muistan, että niitä myytiin kaiken kaikkiaan 70.000 kpl.
Leevi business-miehenä ajatteli, että ihmisethän tarvitsevat nauhureita, -
millä niitä kuunnellaan. Hän perusti autoradio/kotistereo myyntiliikkeen.
Aloin korjaamaan Leeville, kun oli radio- ja TV-asentaja koulutus takana.
Hetken päästä perustettiin Leevin kanssa Seinäjoen autoradiopalvelu, -
missä niitä myytiin, huollettiin ja asennettiin.
Olin Mäkitorpassa Helsingissä opissa -
miten autopuhelimia ja NMT-puhelimia asennetaan.
Lähdettiin alkuvaiheessa mukaan ja sekin oli Jumalan johto, -
että pääsi tällaiseen bisnekseen. - Siitä lähti kehitys Nokiassa.
Puunjalostuksesta, selluteollisuudesta mentiin pienempiin laitteisiin.
Mobira oli se merkki ja joka ikään kuin -
räjäytti koko teknologian maailmanlaajuisesti.
Siitä Suomen historiakin paljon kertoo.
Sinä olit osana tässä alussa. - Kyllä, kerta kaikkiaan erikoista aikaa.
Muutimme nimen myöhemmin Setele Oy:ksi ja lähdettiin laajentamaan.
Vuonna -93 tultiin Helsinkiin. Ystävän- päivänä avattiin Haagaan liike.
Lähdin siinä yrityspuolen käynnistämiseen.
Tehtiin -92 tutkimus, että annettiin 100 yrityksen nimet -
Helsingistä ja Espoosta. Käytiin kysymässä, että aiotteko ostaa -
lähiaikoina puhelimia ja miten ajattelette tätä kehittää.
Saatiin jo hyviä asiakkaita, kun tehtiin tutkimus.
Kun kerrottiin, että avataan liike niin yritykset tulivat asiakkaiksi.
1993-98 itse asiassa -95 tuli Nokian 2110, -
minkä Marttikin varmasti muistaa. - Kyllä.
Kunhan vain muisti liikkeen ovet avata, kaupankäynti oli mahdotonta.
On mielenkiintoista miten teknologia avaa ja -
nämä rakenteet alkavat muuttua yhteiskunnassa.
Niin kuin digitaalisuus nyt on. - Kyllä. Ei olisi ikinä uskonut, -
mitä on tapahtunut niistä päivistä tähän päivään.
Silloin ei vielä kuljettu katse näytössä vaan puhuttiin puhelimilla.
Toki tekstiviestit oli keksitty. Se oli todella mielenkiintoista aikaa.
Samalla myös varjopuoli, että työ vei niin mukanaan. Meillä oli loistavat -
työyhteisöt Helsingissä ja Seinäjoella, kun ympäri Suomen avattiin liikkeitä.
Miten tällainen, kun rahaa tulee ikkunoista ja ovista?
Koko Suomessa tuli siihen aikaan -80 ja -90-luvuilla.
Miten se vaikutti sinuun? - Se oli sikäli hieno juttu, -
että Leevi Hakola oli pääomistaja. Aina kun palkattiin uusia henkilöitä -
ja tuli avainhenkilöitä, niin heille myytiin osakkuus samalla.
He pääsivät osakkaiksi osana toimintaa.
Se potti hajautui monelle taholle eikä isoja osinkoja silloin vielä nostettu.
Totta kai hyvin voitiin mutta töitäkin tehtiin.
Raha ei ollut ehkä isoin ongelma, jos näin voi sanoa.
Sydän, joka oli lapsuudessa ja nuoruudessakin ollut Herran asialla -
jäi todellakin taka-alalle. Kuljettiin paljon ulkomailla ja oli monenmoista.
Taivasasiat olivat todellakin tosi taka-alalla, valitettavasti.
Se, että etsikää ensin Jumalan valtakuntaa pääsi unohtumaan.
Juuri näin vaikka se kyllä totta kai sisimmässä oli -
mutta ei ollut todellakaan se ensin niin kuin sanoit. - Joo.
Mitä sitten tapahtui, kun tämä buumi alkoi vähentyä ja havaitsit, -
että joku on nyt unohtunut. Tuliko jokin muutos?
Niin siinä kävi v. -98 elokuun 6. päivä, vieläkin muistan.
Leevi Hakola oli neuvotellut Mäkitorpan ja Radiolinjan kanssa, -
että myydään koko yritys, koko osakekanta, kaikki omistajat.
Se oli toki ihan hyvä kauppa niin sanotusti.
Tavallaan yrittäjämäinen työnteko lop- pui siihen. Sittenhän tulikin tyhjyys.
Sovittiin, että jään palkkatöihin Mäki- torpalle, niin se on ihan eri tilanne.
Siellä se henki... Muistan erään mainostoimiston, -
mihin siirrettiin mainonta. Siellä haukuttiin, -
että olette tehneet kaiken väärin.
Leevi Hakola koitti sanoa, että ollaan jotakin tehty oikein, kun tuli rahaakin.
Henki meni niin huonoksi. Uskon, että se oli Jumalan johtoa, -
että tällainen käänne tuli ja tyhjyys iski sisimpään.
Jokin radiokanava ajoittuu tähän sinun tarpeeseesi. Mitä siinä tapahtui?
Kyllä. Vuonna -97 Radio Dei lähti kuulumaan pääkaupunkiseudulla -
ja joissakin muissa isoissa kaupungeissa.
Sitten oli tapaus, jonka haluan TV7:n katsojille kertoa.
Se on merkittävä juttu itselle ja taas osoitus, että Jumala on täsmällinen.
Kun sitten muistui nuoruus- ja lapsuusajan uskonasiat -
ja tulivat pintaan, niin pistin yksi lauantain kädet ristiin.
"Taivaan Isä, jos ja kun olen Helsingissä töissä ja kuitenkin -
koti on Pohjanmaalla, niin anna minulle kesäpaikka n. 50 km -
Helsingistä, missä kuuluu Radio Dei." Olin sitä jo alkanut kuuntelemaan.
Seuraavana päivänä oli Hesarissa vuokrattavana -
LUXUS-MYLLY, täytyy nähdä isoilla kirjaimilla.
En sunnuntaina kehdannut soittaa vaan maanantai aamuna -
Kauppatorilta soitin klo 9. Kiinnostaa tällainen paikka.
Teatterineuvos Ilkka Kinnunen, omis- taja, kertoi omaan hienoon tyyliinsä, -
että on niin luonnonkaunis paikka. Täytyy tosiaan nähdä.
Ajoin kiireesti Hyvinkäälle, missä se oli.
Eräs rouva oli tullut katsomaan. Ajoim- me autot vierekkäin kosken rantaan.
Kun näin miljöön ja huusin pohja- laisella painotuksella, että otan tämän.
Kun kävelin myllyn terassille radionauhuri kainalossa, -
niin yhdessä paikassa kuului Radio Dei.
Iltaisin kuuntelin sitä ja muistan miten itkin ja ohjelmat koskettivat syvästi.
Silloin ajattelin, että tämä on kanava, mikä pitää saada Pohjanmaallekin.
Siitä homma lähti. - Raamattu sanoo, että usko tulee kuulemisesta -
ja kuuleminen Kristuksen Sanan kautta. Kuulit ja oikein ahnehdit sitä.
Kyllä. - Luulen, että aika moni muu suomalainen on kokenut sen saman -
alussa, kun Radio Dei tuli, koska silloinhan meillä ei ollut -
radio- eikä TV-puolella valtakunnassa ilmaiseksi saatavaa kanavaa.
Totta.
Siitä paikasta tuli sitten sellainen paikka, joka syvensi sinun uskoasi -
ja teki myös sinusta työntekijän Radio Deissä myöhemmin.
Olet toiminut siellä myyntipäällikkönä.
Jos menemme ihan alkuun, niin miten se lähti kehittymään -
se kesäpaikka ja sen hengellisyys?
Jos lähdetään siitä, että nämä asiat ovat yhtä köyttä.
Sain sitä ruokaa ja tein parannusta.
Samalla tuli työnäky, että tämä kanava pitää saada -
laajemmallekin kuin Helsinkiin. Kirsi Rostamo koki tehtäväkseen -
järjestää isoihin kaupunkeihin.
Jumala otti juoksupojan. Minulla oli C-kasetti, menin Seinäjoelle.
Oli kirkkoherra, helluntai ja vapaakir- kon edustajat ja kuunneltiin ohjelmaa.
Ei ollut nettiäkään. Ajatelkaa, miten lyhyessä ajassa tapahtuu. - Joo.
He innostuivat, että se pitää saada Pohjanmaalle. Oli hieno asia, -
että Lapualle tuli taajuus.
Ongelma oli, että oli 9 hakijaa -
mm. Harkimon urheiluradio, samalle taajuudelle.
Alussa mentiin pohjalaisella uholla.
Sain hyvin yhteistyökumppaneita Dein työhön, kun rahaa tarvitaan.
Sitten piti mennä uudelleen polvilleen lapsuusajan malliin.
Ei auta uhota, liikemiestaidot ei auta vaan on Jumalan kädessä -
saako 9 hakijasta Radio Dei, ja se oli Jumalan ihme, että taajuus saatiin.
Ohjelmat lähtivät käyntiin. Elettiin vuotta 2001.
Sitä kautta jäin pois tai sain itse asiassa potkut sieltä Mäkitorpasta.
Jotenkin se meni niin, että lappu tuli, josta soitin vaimolle innoissani, -
että sain lopputilin.
Nyt pääsee tällaiseen talkoohommiin. Lähdettiin viemään, -
Kuopioon Joensuuhun, Poriin, kun taajuuksia tuli hakuun.
Olin siinä mukana. Se oli aivan ihmeellistä aikaa ja saatiin taajuudet.
Joka paikkakunnalta, varmaan olette TV7:ssä nähneet saman, -
löytyi aktiiveja, joille Jumala pistää valjaat.
Olin siellä vain järjestämässä niitä käytännössä.
Jos ajattelee aikaa vuosituhannen vaihteessa.
Maallistumiskehitys oli mennyt niin, että -
Ylen ja muilta kanavilta, myös radiokanavilta -
ei tullut enää yhtä voimallista -
hengellistä sisältöä kuin ehkä 20 vuotta aikaisemmin. - Juu.
Silloin jos tuli oikeata -
Raamatun sisältöä, niin se kosketti monia ihmisiä. - Kyllä.
Mm. Raamattu kannesta kanteen ohjelma on varmaan ollut yksi.
Pyörii vieläkin. Kun kerroit tai kysyit omasta hengellisyydestä.
Se, että sai olla työssä mukana ja sitä kautta vahvistua omassa uskossa.
Näky vahvistui ja näitä Jumalan täsmäohjauksia.
Samalla myös kristittyjen yhteys ja tutustuminen eri seurakuntiin, -
jossa halusin käydä. Siitä on minulla yksi hyvä esimerkki kerrottavana -
jos Martti haluat, että kerron. - Kerro vaan.
Eri seurakunnat olivat meihin yhteydessä ja ohjelmantekijöinä.
Lähdin Helsingissä tutkimaan eri seurakuntia ja kuulin, -
että Pasilan kupeessa on mielenkiintoinen seurakunta.
Sinne tulee tanskalaissaarnaaja pitämään kokouksia.
Olin muutama kuukausi aikaisemmin loukannut oikean olkapääni.
Kävin laskettelemassa samassa rinteessä kuin Michael Schumacher.
Lensin kivikkoon kun väistin pikkutyttöä.
Se särki öisin ja en saanut nostettua käsiä ylistykseen.
Olin melko takapenkissä kokouk- sessa. Kuuntelin saarnaajan puhetta.
Sitten pyydettiin eteen niitä, jotka haluaisivat parantua.
Lähdin siinä vaiheessa pois, ihan hyvillä mielin.
Oli ollut hyvä ylistys ja Sana. Yllät- täen nostin käden ylös ja se nousi.
Ei ollut noussut siihen aikaan, niinä kuukausina.
Sen jälkeen ei ole vaivannut. Se oli mulle Jumalan puhetta.
Ei kannata mennä epävarmalla arvos- televalla mielellä uusiin seurakuntiin.
Vaan ottaa Jumalan apu vastaan. - Tämä on mielenkiintoinen -
ja osoittaa, miten suvereeni on Jumalan päätös.
Et sanonut kenellekään kivusta, et pyytänyt rukousta, -
olit enemmän tarkkailijamielellä. Et ollut erityisesti nöyrtynyt ja näin.
Jumalan hyvyys oli niin suuri, että se oli sinulle aikamoinen oppitunti.
Kyllä, juuri näin. - Olet jo aikaisemmin Seinäjoella -
tai samoihin aikoihin järjestänyt liikemiesten -
kristillisiä aamukahvi tapahtumia.
Joo, tällainen konsepti on ollut yli 15 vuotta.
Hyvän mielen aamiainen lähti aivan yllättäin liikkeelle.
Olin juontajana kirkossa, missä oli tilaisuus yrittäjille.
Haastateltiin uskovaisia yrittäjiä. Edesmennyt Jumalan mies Matti Kari -
sanoi, että eikö pitäisi viedä hotelliin, että olisi matala kynnys.
Hyvän mielen aamiaisia. Hengellinen puheenvuoro, musiikkia ja aamiainen.
Etsitään sponsorit. Näin tuli 4 ihmisen työryhmä.
Etelä-Pohjanmaan yrittäjät lähtivät vahvasti mukaan.
Se on heidän toimintaa, mikä on val- tavaa, että yrittäjäjärjestö on takana.
Me hoidetaan, etsitään sponsorit ja tarjotaan aamiainen, etsitään artistit.
Tosi siunattuja tilaisuuksia. On tullut oikein sydämelleni.
Onko vastaavia syntynyt Suomeen muualle? - Kyllä, on tullut.
On Turussa, Porissa ja Pohjanmaalla pienemmillä paikkakunnilla.
Joroisissa oli viimeksi.
Se on lähtenyt leviämään. Se on todella hyvää toimintaa.
Mielenkiintoista, että yrittäjät.
Ehkä he näkevät sen, mikä on ihmisviisauden raja.
Sillä ei pärjää, tarvitaan enemmän. - Kyllä.
Todella on ollut koskettavaa.
Monta pohjalaista yrittäjää, jotka ovat jo rajan toisella puolella, -
ovat siellä saaneet kosketuksen hengellisiin asioihin.
On totta, että edelleen miehillä on kirkonkynnys korkea.
Tuollaiseen tullaan vielä ja tavataan yrittäjäkollegoita.
Sinullahan on sama tavoite -
myös täällä kesäpaikassa mistä äsken puhuit, Hyvinkäällä. Kerropa siitä.
Kyllä, ihan vastaava. Laskettiin sydämelle tällainen asia.
Paljon on minunkin tuttavapiirissä -
veljiä, jotka ovat aikaisemmin olleet tosi aktiiveja, musikantteja.
Elämänkäänteet ovat katkeroittaneet tai jotain ja ovat jääneet sivuun.
Monet olivat enemmän tai vähemmän tuttuja.
Siitä on varmaan sellainen ... on niitäkin ollut jo melkein 15 vuotta.
Joka kesä juhannuksen jälkeen tors- taina kokoonnumme, n.15-20 veljeä.
Syömme, saunomme. Tässä paikassa on kappeli, -
mihin sitten kokoonnutaan. Siellä on kitarat ja haitarit.
Ulkomuistista valtaosa laulaa, että kirkas aamu pian koittaa.
Sanat tulee selkärangasta, mitä on lapsena opittu.
Moni veli on tullut kosketetuksi.
Se on ollut minulle niin iso asia tämä työmuoto.
Varmasti. Nythän on se tilanne, että ei enää kotona ole pyhäkoulua, -
ei lueta, rukoilla eikä opita hengellisiäkään lauluja.
Se on surullista. Heillä on vielä ,mistä saatiin se nuotio puhallettua tuleen.
Kyllä. Se on ihan totta. Se on ollut sen työn hedelmää, -
että on ollut pyhäkoulut ja näin.
Onko esimerkkejä joistakin miehistä, joissa olet nähnyt muutoksen, -
mikä heissä on tapahtunut. - Kyllä on muutama tapaus ehdottomasti.
Se rohkaisee tavattomasti jatkamaan tällaista työtä.
On saattanut olla elämänvaiheita, jotka ovat vieneet myös -
lähemmäksi Jumalaa ja tällainen ilta on ollut piste iin päälle.
Olet noin 20 vuotta ollut Deissä -
ja nähnyt valtakunnallista kehitystä kristillisyydessä.
Nähnyt myös erityisesti luterilaisen kehityksen ja ehkä hajaannuksenkin.
Sitten kun olette yhteiskristillinen -
ja palvelette koko Kristuksen ruumista.
Minkälaisia turbulensseja tai mitä havaintoja tämän matkan -
varrelta on sinulle tullut. - Havaintoja ja vaiheita on ollut monenlaisia.
Voin sanoa ettei ole itsekään pystynyt allekirjoittamaan kaikkia ohjelmia, -
mitä meidänkin kanavalta on tullut ja on ollut tuskankin hetkiä.
Aina sellaiset uskoontulotarinat ja rohkaisevat tarinat...
Tuolla kun pidetään tilaisuuksia ympäri Suomea, ihmiset kertovat, -
mitä Radio Dei ja ohjelmat merkitsevät.
Se aina auttaa jaksamaan kaiken keskellä.
On myös surullistakin, miten jakaan- tuneita monet ovat tällä hetkellä.
Tapellaan keskenämme, kun pitäisi viedä asiaa yhdessä eteenpäin.
Kyllä se pitäisi tulla selväksi ihmisille, että mikä on totuus. - Kyllä.
Tämähän on juuri tämä evoluutioteoria, -
joka lähtee siitä, että Jumalaa ei ole.
Tämä on se kysymys. Niin kuin joku sanoi, että yksi asia on täysin varma, -
että jokainen me kuolemme. On ihan varma. - Joo.
Toinen on se, että on sen jälkeen vain 2 tietä, johon kuollut ihminen menee.
Tämä meidän pitäisi pystyä tuomaan selkeästi esille. - Kyllä.
Rakkaudella mutta riittävän totuudellisesti, totuuden torvena.
On ihan totta. - Teillä on myös hyvin paljon Radio Deissä rukousohjelmia.
Onko niiden tiimoilta sinulle tullut jotain?
On erityinen ilo, että ne ovat lisääntymässä.
Nyt on ollut noin 5 vuotta Rukous Suomen puolesta ohjelma, -
ja nyt tällainen kuin Rukousasema on perjantaisin startannut.
Se on todella ollut suosittu ohjelma.
Rukouspuhelimeen on saatu uusia päivystäjiä ympäri Suomea.
Kyllä hätä on tässä maassa suuri. Ihan selvästi näkee, niin teilläkin.
Pyyntöjen määrä on niin suuri, että ei ohjelman aikana pysty käsittelemään.
Ei, näin on. Onneksi saamme olla tällaisessakin työssä mukana.
Ihmiset tietävät, että on jotain johon voi soittaa ja lähestyä. - Kyllä.
Onko sinulla jotain sellaista, mitä haluaisit jakaa katsojille suoraan.
Nyt on se mahdollisuus. Ole hyvä.
Voin sanoa sen verran, että elämässäni on kristittyjen yhteys -
noussut entistä enemmän pintaan.
Niin kuin Jeesus ylimmäispapillisessa rukouksessa sanoi, -
"että he yhtä olisivat ja rakastaisivat."
Tämä rakkauden kaksoiskäsky ja yhdessä tekeminen.
On onneksi havaittavissa merkkejä, että tähän suuntaan mennään.
Jotenkin uskon, kun monet odottavat herätystä, -
että siinä olisi yksi salaisuus.
Yhdessä kristittyinä oltaisiin samassa linjassa, käsi kädessä tehtäisiin työtä.
Rukoiltaisiin, siunattaisiin toisiamme, vaikka jossakin oltaisiin eri mieltä -
muttei annettaisi sen häiritä. Yhdessä eteenpäin ja pelastettaisiin -
mahdollisimman monta Jeesukselle ja taivaan valtakuntaan.
Se on juuri tämä, että me havaittaisiin, että on yhteinen vihollinen kaikille, -
jotka Jeesukseen uskomme. Se olisi se johtava, ikään kuin valtimosuoni.
Kyllä.
Jokainen, joka tekee Jumalan työtä, huomaa, -
että on toinen henkivalta, joka koettaa estää eteenpäin menemistä. - Kyllä.
Tämä on ollut yksi iso oppi, niin kuin sanoin alkupuolella.
Kun sain näyn, että Pohjanmaalle pitää saada radio.
Miten monta kertaa omassa voimassa uhotaan, -
että kyllä me tämä tehdään ja näin. Kun Jumala näyttää, että polvilleen -
ja rukoillaan ja tehdään työtä yhdessä, -
silloin asiat menevät eteenpäin ja tapahtuu Jumalan tahto.
Kiitos Pekka Vaismaa, että olit vieraanani tämän puolisen tuntia.
Herra johdattakoon sinua entistä palavammin alueella, -
johon olet jo lähtenyt matkaan. Siunatkoon Herra myös perhettäsi.
Kiitos. - Kiitoksia.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola