ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Voitto Aittola.
Tere tulemast! - Tänan!
Sul on nii vahva eesnimi - Voitto! Oled võidukas ja laulad võidust.
Sa sündisid Kotkas
ja seda peres, kus said olla väga ligi vaimulikele inimestele.
Seega puutusid juba üsna noorelt kokku vaimulike asjadega.
Aga hiljem Jumal ka puudutas sind.
Räägi natuke oma lapsepõlvest ja elukeskkonnast.
Sündisin tõesti Kotkas.
Sündisin nelipühi pastori Heino Ahoneni kodu ülakorruse toas.
Me elasime sellal seal.
Sündisin pere viiest lapsest kolmandana.
Heino Ahoneni pere oli meile kui oma pere nii siis kui hiljemgi veel.
Kui me perre sündis viies laps
ja linnas ehitati peredele uusi korrusmaju,
ütles mu isa Taisto Heino Ahonenile, oma koguduse jutlustajale:
"Sa Heino peaksid meid nüüd siit välja tõstma,
et me võiksime otsida üürikorteri."
Heino aga ütles,
et ta ei saa mingil juhul oma koguduse suurt peret välja tõsta.
Aga Taisto käis peale
ja nii tegigi Heino väljatõstmise paberi.
Edasi saime mugava korteri suurde korrusmajja Metsola linnaosas.
Seal oli väga palju lapsi.
Milline te pere oli?
Millised olid su vanemate väärtushinnangud?
Vanemad said noortena usklikeks.
Isa kolis peale sõda Kotkasse ja hakkas noorena tööle sadamas.
Ta töötas seal kauba laadijana.
Ta oli ka alkoholiga sina peal,
kuid sai mingi hetk nelipühi kiriku kaudu usklikuks.
Ta jäigi nelipühi kogudusse, kus ta ka laulatati mu ema Raijaga.
Hiljem läks me pere üle vabakogudusse.
Isal tekkisid nelipühi koguduses teatud inimestega lahkhelid.
Koguduste pastorid Heino Ahonen ja Martti Huttunen
leppisid omavahel kokku, et me pere läheb üle.
Olin siis alla 10-aastane.
Isast ei saanud kunagi vabakirikulist.
Ise ma kasvasin vabakoguduses Kotkas
ja hiljem Kuopios.
Isa aga oli oma südame poolest endiselt nelipühilane.
Lihtsalt ta iseloom ei lubanud tal tagasi minna.
See oli õpetlik asi ka mulle,
et kiriku või koguduse vahetus ei muuda inimeste iseloomu.
Kogu Kymenlaaksos oli 70'ndate alguses suur ärkamine.
See puudutas Kotkat ja ka sinu kogudust.
Samuti ka sind isiklikult.
See oli vist kuskil 1970. aastal?
1970/1971 aastavahetusel oli Kotkas ja Kotka vabakirikus eriline sündmus.
Kotka vabakirikus oli tollal pastoriks Jorma Kuusinen.
Michael Harry oli aga jutlustaja. Ta oli Taani arst-pastor, evangelist.
Just vabakoguduses oli väga võimas ärkamine.
Selle tulemusel pidi suurendama koorilava.
Erivanuses inimesed said usklikeks ja paljud läksid koori liikmeteks.
Seetõttu jäi senine koorilava väga väikeseks.
Ka noored tulid laulma.
Ise liitusin ka nendega.
Järgmistel aastatel juhatas Kai Pekkanen
väga suurt puhkpilli orkestrit.
Selle nimeks sai Jerigo Brass.
See oli tore.
Mu jaoks oli see omaette kogemus
näha, millise ärkamise Jumal võib anda
selles paigas või koguduses.
Ning ka laiemaltki terves piirkonnas.
See oli väga võimas.
See äratus, mis siis alguse sai, on kestnud tänaseni.
Ühtlasi on muusikal olnud oma koht su suguvõsas läbi põlvede.
Seda selliselt, et muusika hakkas ka sulle endale meeldima.
Jah.
Väikese poisina käisin koos vanematega
Kotka Siioni koguduses.
Mulle meeldis sealne puhkpilli orkester.
Seal mängisid Heino Ahoneni poisid.
Nad puhusid pasunat.
See oli nii tore ja vägev.
Kui ma 14-aastaselt usklikuks sain,
lõi Kai Pekkanen vabakoguduses just puhkpilli orkestri
ja küsis, kas ma ka oleksin asjast huvitatud?
Ta oli ka mu esimene trompetiõpetaja,
kes andis mulle noodilugemise algteadmised.
Ta juhatas meid mitu aastat.
Meie koostöö on jätkunud ka peale seda.
Ka hiljem oleme pidanud ühendust.
Muusika on usuasjade edasiviimisel tähtis element.
Oled seda isiklikult hästi näinud.
Mõelgem - orkester mängib, koor laulab toredasti.
Inimesed ärkavad Jumala kutse peale.
Tähtis on laulda õige südamehoiakuga
ja laulda häid laule inimestele arusaadavas keeles
ehk siis nende emakeeles.
Erandina ka mingis muus keeles, juhul, kui publik oskab muud keelt.
Olen Kuopios olles öelnud, et üks väga tähtis element koori töös
ja just täiskasvanute koori töös on selline moto -
muusikatöö ja kooritöö on koguduses eriti hea täiskasvanute töö.
Meil on koguduses talviti 30. täiskasvanud inimest.
See on üsna suur palverakuke.
See on väga aktiivne
ja tegutseb aastast aastasse väga võimsalt.
See kogub meid kokku.
Kuid see on ka hea võimalus koguduse töötegijatele,
kes saavad teenida kaasa Jumala Sõna kuulutuses ja muul moel
Kas teil on seal ainult mehed või tegu on segakooriga?
Tegu on segakooriga.
Aga mehi on seal tagareas juba oma tosina jagu.
Nii et, Kuopio koguduses on meil Hatikva-nimeline segakoor,
aga me laulame ka meeskoorina Los Presbyteros.
Selline nimi on me kooril.
Laulame samu laule, mida kooriski, nii et, väga eraldi harjutama ei pea.
Osad laulavad meloodiat, osad bassi ja osad tenorit.
Me laulame mitmehäälselt.
Soome mehed on teatud moel usuasjade suhtes ükskõiksed.
Kui nad aga näevad mehi kooris laulmas,
siis see julgustab neidki.
Jah. Suur tänu selle eest kahele inimesele Kuopios!
Pastor Tapio Annala
on kõik need aastad innukalt kooris laulnud.
Ta on solist ja samas toetab seda koori.
Reijo Jäntti alustas kunagi seda tööd.
Ta on väga mehelik eeskuju ja töökas juht.
Naised, koguduse õed, on igal juhul väga head.
Nad tegutsevad muusikaliste juhtidena,
aga nemad on naised, õed.
Aga vastavat mehelikku tegevust eriti ei leidu,
mis mehi sellega seoks.
Muusika kõrval on sul ka teine kutsumus.
See toob sulle ja su perele ka leiva lauale.
Sa õppisid Helsingi Ülikoolis arstiteaduskonnas.
Õppisid südame- ja veresoonkonna kirurgiks.
Seda tööd oled sa Kuopios teinud pikemat aega.
Uurime nüüd, kuidas sa otsustasid sellise valiku kasuks?
Mida sa tahaksid sellega seoses jagada?
Õppisin ühes Kotka gümnaasiumis matemaatika õppesuunal.
Sealt ma ülikooli läksingi.
Gümnaasiumi lõpu poole
vestlesime klassikaaslastega edasistest plaanidest,
kes mida peale gümnaasiumi plaanib edasi teha.
Mitmed tahtsid õppida diplomeeritud inseneriks
ja nad saidki kooli sisse.
Mõtlesin isegi seda sama mingil ajal,
aga hiljem mõtlesin: "Mitte inseneriks! See pole minu teema."
Siis mõtlesin minna veterinaaria teaduskonda
loomaarstiks õppima.
Meil olid koerad.
Loomad on mu jaoks kogu aeg südamelähedased olnud.
Aga siis mõtlesin, et kui olen loomaarst
ja oktoobrikuus kuskil lehm poegib,
siis pean kuskil hästi vara hommikul hüppama autosse ja minema appi.
"Seda küll ei taha!
Aga arstiteaduskonda. Inimesi võiksin ma küll ravida."
Nii ma saingi sisse Helsingi Ülikooli arstiteaduskonda.
Hiljem olin kirurg.
Algul spetsialiseerusin Kotkas.
Hiljem olin 2. aastat Kuopio Ülikooli haiglas.
Viimased aastad olen töötanud südame- ja veresoonkonna kirurgina.
Ja samas olen vahel ka öövalves olnud.
Kuu jooksul tuleb mul vahel 6-7 telefonivalvet.
Vahel on ka öötööd.
Kuidas siis on, kui just tuleb hea uni, aga telefon heliseb ja tuleb minna?
Vanust arvestades on see endisest raskem.
Eriti öövalvest toibumine.
Öö on sellega rikutud
ja hommikul kodus ei pruugi ka kohe und tulla.
Räägin ühe naljaka loo.
Paar-kolm aastat tagasi helistas üks noor mees,
esmaabis spetsialiseeruv kirurg
ja ütles: "Siin on külm jalg, mis enam ei liigu."
See oli öösel kell 3.
Üks vanem mees oli patsiendiks.
Ta ütles selle mehe sünniaja.
Ta polnudki nii vana - vaid ühe aasta minust noorem.
Siis ma tõesti ärkasin üles ja lendasin kohale.
See jalg sai terveks ja selle üle on mul hea meel.
Kuid mõistsin sedagi, et seda tööd tuleb veel edasi teha,
mille üle olen endiselt rõõmus.
Arstitöö on sul kutsetöö nagu sa ütlesid.
Tänapäeva inimesed otsivad turvatunnet
pajudest erinevatest asjadest.
Ma ei tea, kas haiglaid on juurde tulnud
või on ravile pääsemine paranenud,
kuid patsientide külastusi on kindlasti väga palju.
Nüüd oli sotsiaalpoliitikas suur läbimurre,
kuidas jagada haiglatöid.
Samuti valvete organiseerimisi.
Eesmärk on luua üle kogu Soome
parem ja ühesugune aastaringne valvete süsteem.
Selle järgi on tohutu vajadus
ja ka mina võtan sellest hea meelega osa.
Aga õhus on tõsine küsimus:
kui mitmes kohas tuleb valvata ja operatsioone teha?
Samuti, kui mitmes kohas teostada intensiivravi?
Sellele peavad vastama otsustajad.
Ise olen mõelnud, et vald oleks selline elanike kogum,
mis organiseeriks aastaringselt arstide valveid.
See oleks valdade teha.
Peale valdade teeksid teised kogumid muid asju.
Peaks tegema mitu mõõdukat remonti.
Arstitöös peab arst tegema koguaeg valikuid.
Sh. arstiteaduslikke valikuid.
Aga tuleb teha ka väärtushinnangute põhiseid valikuid.
Näiteks, kui järjekorras on palju inimesi,
siis kes saab esimesena löögile?
Kui tihti sa selliste asjadega kokku puutud?
Kogu aeg. Iga päev.
Tuleb meelde üks tähtsaim juhtnöör, mille sain omal ajal Kotkas.
Üks vanem erikirurg Reijo Kivivuori andis juhtnööri, mis jäi hästi meelde:
"Ravi igat patsienti
ja kanna iga patsiendi eest hoolt täpselt nii nagu ta oleks su lähedane.
Kas siis su isa, ema, õde või oma laps.
Tee just nii, kuidas tahaksid,
et sulle kalleid inimesi ravitakse ja hoitakse."
Kui patsienti on vaja opereerida,
siis arst või kirurg teeb seda võimalikult hästi.
Või siis määrab ta igale patsiendile võimalikult head ravimid.
Siis tekib küsimus, kui kiire asjaga on?
Millal operatsioon tuleb?
Kas see on nädala jooksul või 3 kuu jooksul?
Kui ta on mu lähedane,
siis kas ta on juba järgmisel nädalal opilaual?
Sest on kahtlus, et asi võib olla pahaloomuline.
Või sobib nii, et operatsioon toimub alles 2. kuu pärast?
See on väga lihtne.
Kuidas sa seda valikut teed? Valik võib olla kas õige või vale.
Tagantjärgi tarkus on alati õigem. Nii ütles ka endine president.
Aga siin on alati riskid.
Sellesse tuleb väga tõsiselt suhtuda.
Me teeme otsuse nende andmete põhjal,
mille me uuringute käigus saame.
Näiteks, kui hommikul kell 4 on operatsioon, siis selgub olukord,
mille järgi võime otsustada, kuidas edasi tegutseda.
Siis ma soovin, et ma oleksin piisavalt ärkvel.
Kui saavad selgeks põhjused ja viisid, kuidas operatsiooni teostada,
siis järgmisel päeval ja nädala pärast peab olema sama selge,
et selles olukorras langetatud otsus oli loogiline ja põhjendatud otsus.
Kirurgi ametis, eriti just südame- ja veresoonkonna kirurgi ametis,
puutud kokku selliste pahedega nagu alkohol, tubakas ja narko.
Selliste pahedega inimesi satub ka sinu lauale opereeritavateks
ja ravitavateks.
Mida sa ise mõtled, kui näed,
et inimene on oma valikute läbi sattunud sellisesse olukorda?
See on eetiliselt raske küsimus ükskõik, millisele arstile.
Me peame inimest ravima.
Me küsime ravi alguses, kuidas on lood alkoholi tarbimisega?
Suitsetamise kohta pole tingimata vaja küsida,
sest seda on sageli juba lõhnast tunda.
Ma ei taha sundida ühtegi inimest ega ka patsienti mulle valetama.
Aga tubakas on tõsine asi eriti veresoonkonna kirurgile.
See on patsientide koha pealt igapäevane probleem.
Ma kohtun iga päev nende patsientidega,
keda olen plaaninud ravida,
kuid kellele olen pidanud ütlema, et suitsetamine tuleks maha jätta.
Ehk siis, kui jalg on terveks ravitud
ja amputatsioon on õnnestunud ära hoida,
siis lõpuks peaks juhtima patsiendi arusaamisele,
et suitsetamine tuleks maha jätta.
Paar aastat tagasi päästsime u. 60-aastase heas vormis mehe jala.
Sättides end koduteele, märkasin,
et ta tegi endiselt suitsu koos nelja teise mehega.
Ütlesin keskmise hääletooniga:
"Olete te ikka normaalse mõistuse juures?"
Ta ei solvunud ja nad isegi naersid natukene.
Ta tuli 2. kuu pärast polikliinikusse kontrolli.
Ta oli võidurõõmus,
sest ta oli selle lause peale ärganud ja jätnud suitsetamise maha.
Ma õnnitlesin teda ja kõik oli hästi.
Aga mõnes teises olukorras
oleks taoliste sõnade kasutamine riskantne.
Sest teisedki inimesed kuuleksid ja selle kohta võib tulla kaebus.
Üks asi on tubakas. Alkohol aga on teine.
Täna see ei üllata mind enam nii palju.
Esmaabipolikliinikusse tulevad paljud alkoholiprobleemiga,
pankreatiidi ja kõhunäärme põletikuga inimesed.
Paljude puhul on süüdlaseks alkohol.
Ja selliseid on noorte seas palju.
See võib tekkida ka hästi väikesest alkoholi kogusest,
kuna mingil põhjusel tekib kõhunäärme kudede reaktsioon.
Aga teatud ja piisava hulga alkoholi korral
saavad rotid ja inimesed maksatsirroosi või maksavähi.
See on tõsine asi.
Tubakaga on asi selge.
Marlboro-mees ratsutas omal ajal reklaamides
päikesetõusule vastu.
Aga lõpuks suri see ameeriklane kopsuvähki.
Mis aga puutub alkoholi,
siis meil on haiglavoodis näiteks 40'nene üsna kollane mees,
kes on suremas maksatsirroosi.
Tema teadvuski hakkab kaduma, kuna tekib maksakooma.
Ta voodi ees on tema lapsed ja ta omad vanemad.
Kõik on mures.
Nüüd on küsimus mulle kui arstile, õdedele ja ka otsustajatele.
Kas see on nüüd see parim ja täiuslik elu, mida ta elab?
Ja pere puhul,
et isa sureb 40-aastaselt alkoholi pideva tarvitamise tulemusel.
Kui see on nii, siis on kõik hästi.
Kui aga midagi on valesti läinud...
Ma ise kogen, et see on varakult pooleli jäänud elu.
Ma soovin, et me arstidena ja ühiskonnana
saaksime avaldada mingitki mõju.
Samas on see tundlik teema
ja teatud valitsusjõudude poolt igati kaitstud,
kuna see toob sisse maksutulusid.
Seda kaitstakse maailmas,
et alkohol ainen ei satuks inimeste kasutusse,
kui see oleks uus aine,
sest see on kohe kindlasti mürgine.
Piibli järgi tulevad patu vaevad inimeste ja ühiskonna peale
otsustajate valikute tulemusena.
Soome on täna peaaegu mittekristlik maa.
Piibellikke väärtusi ei peeta enam millekski,
et need saaks mõjutada inimesi selliselt,
et nad ei elaks nii, et surevad 40'selt maksatsirroosi.
Sa uskliku arstina kindlasti arutled nende asjade üle oma südames.
See puudutab ka teisi teemasid nagu abordid, eutanaasiad jne.
Need on tõsised asjad.
Ehk oled sinagi nende üle mõelnud?
Just.
Eutanaasia ja abort - need 2 asja on väga tõsised asjad.
Eutanaasia on meil tulemas. Abort juba on mõnda aega.
Olen kuulnud, kuidas meie ministrit pitsitati
ja kuhu ta välja jõudis, kui ta hakkas aborti pooldama.
Tema kui kristlik minister ja soomlane hakkas seda pooldama.
Siin on mu meelest usklike jaoks palvekoht.
Riigivõimu suhe alkoholi ja selle kaitsmisse,
aga ka abordi teema, mis on täiesti selge.
Sest mitte ükski arst -
ei mina või keegi teine arst ei saa öelda...
Mitte ükski arst, bioloog või uurija ei saa väita,
millal täpselt saab inimesest emaüsas inimene.
Samas väites, otsekui meil oleks enne seda õigus
lõpetada elu ehk tappa see laps.
See on lubamatu.
Eutanaasia teeb raskeks asjaolu,
et sellega on seotud hea ravi elu lõpuni.
Milline on hea ravi? Milline on hea surm?
See on tähtis asi, mis kuulub arsti võimu alla.
Arst saab teha otsuse hoida ja kaitsta elu ning inimest.
See, mida sa viimasena ütlesid - kaitsta elu - see on väga lai mõiste,
mis on arsti töös üsnagi juhtival kohal.
Nüüd on veel paar minutit aega ja ma annaksin sulle sõna.
Jaga vaatajatega, mida sa oma südames koged.
Hea vaataja, kallis sõber!
Ma küll ei tea, kas sa usud Jumalasse,
aga ma tean, et Jumal usub sinusse.
Ta usub nii palju,
et Ta saatis oma Poja sinu eest ristile surema.
Ta andis sulle õiguse ja vabaduse otsustamaks selle üle,
kuidas sa suhtud Jeesusesse Kristusesse.
Jeesus ütles: "Mina olen tee, tõde ja elu."
Lisaks on sul õigus otsustada oma tervist puudutavate asjade üle.
Neid asju saad sa ise mõjutada, sest arstiteadus on neid asju uurinud.
Tee õigeid valikuid!
Keegi teine ei saa neid sinu eest teha,
aga ma soovin, et oleksid tark.
Soovin sulle õnnistusi!
Samuti ka kogu Soome rahvale, otsustajatele
ja igaühele meile - tavainimesele, kes oleme hääletajad.
Samuti koguduste liikmetele
ja ka neile, kes kuhugi kirikusse või uskkonda ei kuulu.
Õnnistusi!
Aitäh Voitto Aittola, selle saate eest!
Jõudsime tuua su elust ja tööst esile neid arutlusi,
mida sa igapäevaselt ja iga nädal oma töös teed.
Jumal õnnistagu sind
ja tulgu need suured otsustused esile selliselt,
et Jumal saaks neid juhtida ja neist tuleksid targad otsused.
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 euri)
või annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa