ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu seekordne külaline on pastor Kai Almgren.
Tere tulemast! - Tänan!
Sa oled hetkel Kauhaval ehk siis Lõuna-Pohjanmaal.
Sa kuulutad seal Jumala Sõna.
Aga alustagem sellest, kus peres sa sündisid
ja millised on su vaimulikud juured?
Nagu aru sain,
ulatuvad need juured tagasi mitmesse põlvkonda.
Ma sündisin Kotkas 1961. aastal.
Sündisin usklikus peres.
Meil oli ema, isa ja kokku 4 last.
Olime täitsa tavaline pere. Elasime Kotka eeslinnas.
Olen seega eeslinna kasvandik.
Sinu eest palvetati palju. Su vanavanemad jne.
Sinu eest palvetasid tugevad eestpalvetajad.
Peaksin ütlema seda,
et vanemas eas sain aru, kui tugevad eestpalvetajad mul olid.
Minu emaema Kerttu Luostarinen oli eriti tugev eestpalvetaja.
Ta elas 90aastaseks.
Kui ma kord vanaemaga juttu ajasin, siis selgus, et ka tema ema oli usklik.
Ta rääkis, et kui ta ema läks Kymi kirikusse,
siis ema põlvitas seal pingi ees ja palvetas.
Siis algas jumalateenistus.
Mul oli õnn sündida sellisesse perre ja suguvõssa,
kus on olnud tugevad eestpalvetajad.
Nagu Paulus ütles Timoteosele:
"Ma tunnen sind, su ema ja su vanaema."
Ma olen nagu Timoteos, kes selle kõik on pärinud.
Siit võiks teha järelduse,
et kuna tänapäeva Soome ilmalikustub kiiresti,
siis on meil puudus nendest eestpalvetajatest
eelmistest põlvkondadest.
See väljendub selles, et meil pole enam neid,
kes tekitaks meis nälga Jumala Sõna järele.
Jah. Olen ka ise seda näinud.
Olles teenistuses Kauhaval,
sain südamesse rääkida eestpalve tähtsusest ja väest.
Samuti julgustada inimesi tegema eestpalveid.
Tuleb meelde üks näide.
Me loeme koos naisega vaimulikke päevasõnu,
kus oli üks näide Ameerikast.
Üks peretütar oli sügavalt okultismiga seotud.
Kuid ta ema oli eestpalvetaja,
kes palvetas koos sõpradega oma tütre eest.
Tütar sai hiljem usklikuks ja ütles emale:
"Ema, ma ei suutnud panna vastu sinu ja su sõprade eestpalvetele."
Eestpalvete rohkus põhjustas seda,
et sa hakkasid üsna noorelt otsima kristlikku seltsi.
Ja noorelt, leerikooli ajal, tegid ka usuotsuse.
Jah.
Ütleme nii,
et ma ei suutnud põgeneda nende usuasjade eest.
Usun, et siin on põhjuseks mu usklik vanaema ja ka mu ema.
Ta sai 39aastaselt südameinfarkti ja sai korralikult uuendatud.
Peale seda teenis ta Jumalat täiega.
Nende eestpalved mõjutasid nii,
et tulin 1975. aasta talvel korralikult ärkamisele.
Asko Tynjala jutlustas Lappeenrannas
ja me olime seal koos kõigi Kotka noortega.
Lõin kaasa noortetöös, kuigi polnud siis veel usklik.
Tulin ärkamisele ja mõistsin, et ma pole uuestisündinud.
Mis siis juhtus?
Ma põdesin selle pärast.
See oli väga kohutav aeg, kui ma polnud usklik.
Teadsin, et kui ma nüüd suren, siis see asi hästi ei lõppe.
1976. aastal algas meil vabakirikus leerikool.
See oli teisipäeval.
Neljapäevaks olin nii küps,
et kui ühes vanas laudas oli palvehetk,
siis seal oli üks puupink, millele põlvitasin.
Minult küsiti, mida ma soovin?
Ütlesin, et tahan saada usklikuks.
Mind õnnistati samal hetkel.
Kui see õhtu oli möödas, siis teadsin, et olen uuestisündinud.
Seda ma teadsin.
Kogesid, et su vanavanemate tugev palve sinu eest
viiski sind selleni.
Just.
Võiks lausa öelda, et ma pidin saama usklikuks.
Piltlikult öeldes mind naelutati naelpüstoliga seina külge kinni.
Ma ei pääsenud põgenema.
Usun, et siin mõjutasid mu suguvõsa eestpalved.
Samuti õdede-vendade omad.
Ja siis sa otsekui kõnelesid prohvetlikult Jumala ees,
kuna olid peale usklikuks saamist nii suurt indu täis.
Tahtsid liituda erinevate tööharudega.
See oli põnev.
See oli kohe esimesel õhtul. 17.06.1976.
Mäletan seda päeva.
Me magasime telgis.
Püha Vaimu ligiolu oli nii selge ja tugev,
et ma lihtsalt kiitsin ja ülistasin Jumalat.
Ütlesin Jumalale: "Kuule, ma olen valmis tegema noortetööd.
Võin olla kasvõi noortetöö tegija. Või siis koguduse töötegija.
Või siis misjonitöö tegija."
Ja kõiki neid töid oled sa ka teinud.
Just nii. Olen teinud neid töid 35. aastat.
Oled mõnes kohas ka pastorina töötanud.
Seda võime veel eraldi vaadelda.
Kuid Jumal juhtis su Kaukomäele, kus olid misjonitöö tegija.
See oli kindlasti üks suur muutus.
Aga enne seda juhtus sul elus veel üks tähtis asi
ehk siis, Jumal näitas sulle su tulevast naist.
See oli suur Jumala arm,
et mu kodukogudus - Kotka Vabakogudus,
mind 1983. aastal appi palus.
Ma polnud noortetöö tegija ega ka mitte pastor.
Uus pastor oli tulemas.
Kuid mind paluti mõneks kuuks appi,
mind lausa tööle palgates.
Töötasin enne seda Kotka Soome Pangas.
Oleksin seal isegi püsiva töö saanud.
Oleksin teeninud seal korralikku palka.
Mul oli seal tookord huvitav töö, mille osas oleks võinud karjäärigi teha.
Aga kutse tuli
ja ma läksin selle järgi uute ülesannete peale.
Jumala imelise armu läbi nägin nägemuse,
et kui minust saab vaimulik töötegija,
siis ma vajan nö "jutlustaja naist".
Tollal räägiti palju jutlustajast.
Jutlustaja naine.
Sain selle kohta nägemuse. ja hakkasin selle eest palvetama.
1983. a aprillis olin ühel paarinädalasel piiblikursusel.
Ma palvetasin tollal palju.
Samuti rääkisin iga päev keeltes tunni või paar.
Lugesin Piiblit.
Olin nö kuumas kohas ja kuulava kõrvaga.
Palvetasime ühel palvehetkel ühe mehe eest.
Mina ja veel üks vend.
Peale mingit aega palvetamist pöördusin ümber,
vaatasin tahapoole
ja nägin seal oma tulevast naist Johannat.
Püha vaim ütles mulle: "Kai, siin on su naine."
Jumal pole minuga ei enne ega peale seda nii selgelt rääkinud.
See raksatas täiega.
Kuna olin tegude mees, hakkasin kohe asja uurima.
Aasta hiljem, 1984. a., meid laulatati.
Ühtlasi usud ka kindlalt seda,
et kui Jumal poleks sulle seda naist andnud,
siis sa praegu siin ei istuks.
Kindlasti mitte.
Olen teinud Jumalariigi tööd 35. aastat ja näinud kõike.
Miski inimlik pole mulle võõras.
Olen oma elu jooksul käinud paljudes erikohtades
ja teinud ka misjonitööd.
Olen näinud,
et see oli 100% Jumala juhtimine mu suhtes.
Samas pole minuga elamine olnud alati kerge.
Olen üsnagi impulsiivne.
Meil on 4. last ja me oleme elanud mitmes kohas.
Paar korda Tais, Inglismaal.
Oleme koguaeg kolinud ja olnud pidevalt teel.
Aga mul on naine, kes on mind toetanud,
hoides samal ajal ka peret koos.
Ja kellel ka endal on olnud kutse Jumalariigi tööle.
See on tähtis asi.
Üldiselt võiks mõelda,
et oleks hea, kui me teeksime sama nagu sina tegid -
et paluksime Jumalalt omale abikaasat.
Aga 99% lähevad sellest mööda ja teevad ise selle valiku.
Inimesed ei usu, et Jumal annab neile hea abikaasa.
Ja eks noored mehed vaata vist rohkem ka välimust,
aga Paulus rääkis sisemisest ilust.
Kuid küll Jumal annab meile meeldiva abikaasa mitmes erivõtmes.
Kui me hakkasime käima ja abiellusime,
siis mu ämm ütles: "Vakk on endale kaane valinud."
Sa vihjasid Taile.
Millal see Tai teema ja misjonitöö sulle südamesse tuli?
Mu naisel juba oli misjonikutse.
Tal käis ses suhtes võitlus, et ta mees õpib hoopis pastoriks.
Et mul polnudki misjonikutset!
Aga ma olin end ju lubanud misjonitöö tegijaks.
Nii see tuli.
Olime 1986-1988. a. Parikkalas.
Siis sain südamesse, et lähen veel ühte kogudusse
ja seejärel misjonitööle.
1992. a. läksime Inglismaale ja 1993. a. Taisse.
Õppisid seal nii inglise kui ka tai keelt.
Töö käigus õppisime.
Väike inglise keele põhi oli all ka.
Olime Inglismaal 6. kuud.
Tais aga õppisime täitsa keeltekoolis,
omandades üsna hea tai keele oskuse.
Sa läksid piirkonda, kus kristlasi oli alla 1%.
Ehk siis, läksid täiesti teise vaimsusega maailma.
Räägi sellest ajast.
Olid seal vist 6. aastat? - Jah, 6. aastat.
Kui olime Parikkalas ja Härmäs,
siis tagantjärgi vaadates oli see hea ja kerge aeg.
1993. a. Taisse minnes põrkasime otsekui vastu kiviseina.
Miski ei sujunud.
Elupaiga asjad ei sujunud.
Laste kooliasjad ei tahtnud korda minna.
1993. aasta suvi oli kohutav suvi.
See oli nii juuksekarva otsas,
et oleksime peaaegu Soome tagasi tulnud.
Aga siis hakkasid asjad tasapisi laabuma.
Samas kõik see pinge...
Ja nagu naisega hiljem arutanud oleme,
siis selline tunne oli nagu raudrüü oleks koguaeg seljas olnud.
See vaimulik pimedus ja vaimuväed, mis seal olid,
need olid nii tõelised.
Väikese eelmaitse said sa siis, kui sa usklikuks said.
Hingevaenlane püüdis kohe takistada sind nautimast usuelu.
Tais puutusid korduvalt kokku vaimuvägede tegelikkusega.
Jaga pisut, kuidas oled oma töös vaimuvägedega kokku puutunud,
mis on ka ühtpidi kui rünnanud.
Kui ma usklikuks sain, oli see väga võimas kogemus.
See oli nii tõeline
ja kaks päeva hiljem täitusin ma ka Püha Vaimuga.
Kuid läks mõni nädal mööda
ja ma olin koos oma ema, isa ning noorema vennaga suvemajas.
Olin paar nädalat oma usuelu nautinud.
Korraga nägin laual Piiblit
ja mingi hääl, mille arvasin olevat Jumala hääl,
ütles mu sisemuses:
"Kai, sa pole Piiblit lugenud, seega sa pole ka usklik."
Langesin tohutusse kahtluste sohu,
et sattusin lausa ahastusse.
Hingevaenlane püüdis mind hävitada.
Aga tasapisi, paar aastat hiljem, hakkas usk tagasi tulema.
Kui minna maale,
kus on teistsugused vaimud ja pimeduse jõud,
samuti paganlikud usundid jne.,
siis seal kohtasid sa palju tugevamat vastuseisu.
See vastuseis on seal väga jõhker.
Kui tavaline turist läheb Taisse, siis...
Mis Tai toitu puutub, siis mu meelest on see maailma parim
Nende rannad on võrratud ja loodus on väga ilus.
Kuid kui lähed Taisse,
siis igal krundil, igas linnas, on vaimude majad.
Igal väiksemalgi maalapil on oma püha paik.
Igal hommikul viib perenaine sinna Pepsit või Coca Colat.
Ta viib neid ohvrina. Need on selle koha vaimule.
Põhimõtteliselt pole siin mingitki pistmist budismiga.
Ometi me usume, et budism
nagu teisedki religioonid - hinduism, islam jne.,
on pärit saatanast.
Budism peaks olema ilus filosoofia,
aga tegelikult on seal tegu animistliku kultuuriga.
Tais on vaimude teenimine nii tugev ja selge.
See toimub igas kohas.
Kas nägid ka deemonite ilmsiks tulekut?
Ikka nägin.
Näiteks, kui keegi meie naabritest suri,
juhtus nii, et preestrid tulid kohale
ja algas laulmine ning trummide põristamine.
Juhtus ka seda, et nad sattusid transsi.
Seal räägiti keeltes.
Meie naabrimees läks mungaks.
Seal on kombeks, et mees peab olema 3. kuud munk.
Nad pidasid maha suured missad ja soovisid oma peredele head.
Seal tulidki esile kõik need ilmingud.
Tegid seal sellise järelduse,
et sinna ei saa minna misjonäriks muidu, kui Jumal pole selgelt kaasas
ja kui pole selget Jumala kutset.
Olen selles enam veendunud kui eales varem.
Kuid see kehtib Jumalariigi töö puhul tervikunagi.
Nagu üks vana töötegija ütles:
"Mine, kui ei saa kuidagi minemata jätta!"
See puudutab veelgi enam misjonitööd
just nendes "pimedates maades", kus on vähe kristlasi.
Kus kristlaste kogukond pole nii tugev.
Parem, kui ei läheks üldse.
Tulid sealt perega tagasi Soome ja olid mitmes vabakirikus pastoriks.
Jah. Olin Parikkalas, Härmäs ja samuti Lapual.
Mu naine on Lapualt pärit.
Olles kodumaal, olime Lapual 1,5. aastat.
2000. aastal läksime tagasi Taisse.
Siis oli meil 4 last.
Minu ämm ja äi olid selleks ajaks juba surnud.
Lapual oli meil ämma-äia maja, kuhu kolisime siis elama.
Ühtlasi oli Lapual ka see töötegija koht vaba.
Nii et, see oli väga selge juhtimine, kuna seal oli nii me töö kui ka kodu.
Olime Lapual kokku 10. aastat.
Kuigi oled Kymenlaakso poiss,
oled sa seal hästi kohanenud ja kenasti hakkama saanud.
See paneb imestama tõesti.
Alates sellest, kui ma oma naist kohtasin,
kogesin mingit moodi, et Pohjanmaal on ka hea olla.
Olin 7. aastat ka Kouvolas, mis oli eriti hea aeg.
Olin ju kodu maakonnas ja nautisin sealset elu.
Ühtlasi olin Helsingile lähedal.
Mu isa elab veel pealinna piirkonnas.
Sain käia isa juures.
Kõik mu õed-vennad elavad Kotka piirkonnas.
Aga kui tuli taas võimalus minna tööle Pohjanmaale
ja ma olin seal teist aastat ära olnud, siis märkasin,
et minu Kymenlaakso poisi DNA on sama, mis Pohjanmaa poisi DNA.
See otsekohesus, selgus jne. Midagi seal on.
Nägid algperioodil Pohjanmaal ärkamist -
Jumala Püha Vaimu ligiolu mõju.
See oli tore, kui tookord Parikkalast Härmässe läksime.
Paari aastaga hakkas rohkem inimesi usule tulema.
Nägin, kuidas kirik oli väga täis. Ükskõik, kes siis jutlustas.
Oli nii, et igal teenistusel sai keegi usklikuks.
Inimesi ristiti.
Kõik sujus kui lepase reega.
Ja praegu on teil erinevate koguduste ja konfessioonide vahel
väga avameelne ja lähedane suhe. - Jah.
Kouvolas olid juba pastorite palvehommikusöögid.
Olen kuulnud, et need toimuvad üle kogu Soome.
Meil on kord kuus pastorite palvehommikusöök.
Kauhaval tuli nelipühi kogudusse uus pastor.
Ise ma sinna ei saanud,
aga meie koguduse esindaja viis neile meie poolt tervitused.
Millised on sinu arvates need takistused
väga palju räägitud ärkamisele, mis peaks Soome tulema?
Et tuleks muutus sellesse ilmalikustumise tendentsi,
mis valitseb kõikjal Euroopas.
Millised võiks sinu meelest need võtmed olla?
Olen üha enam veendunud selles,
et peame esmalt mõistma, et tegu on Jumala tööga.
Jumal on koguduse looja.
Jumal tahab õnnistada ja Ta tahab, et inimesed saaksid usklikeks.
Ma ei kahtle selles grammivõrdki.
Üks võtmetegur me jaoks oleks see, mida tõotati juba Jeesuse ajal.
Jeesus tõotas, et kui Püha Vaim tuleb, siis me saame väe.
Mis juhtus nelipühapäeval?
Neid kõiki täideti Püha Vaimuga ja 3000. inimest sai usklikuks.
Kogudus tugevnes.
See ongi see saladus.
Jumal annab ja tahab anda meile Püha Vaimu.
Kui me vaid sellest aru saaksime.
Usun, et järgmine Jumala poolt antav asi
on Püha Vaimu tuul.
Me kuuleme selle kohinat,
aga me ei tea, kust see tuleb ja kuhu see läheb.
See asi on minus kinnitunud Kauhava päevilt.
Kui Püha Vaim tuleb
ning kui tulevad ka imed ja tunnustähed,
siis see pakub huvi ka sekulaarsele meediale.
Ta hakkab sellest rääkima. "Midagi imelist on juhtunud."
See hakkab omakorda mõjutama
ja hingevaenlase tegevused hakkavad kaotama oma mõjujõudu.
Just.
Püha Vaim teeb kogu selle asja palju kergemaks.
Nagu selle töö, mida me teeme kogudustes
ja ka vaimuliku töö.
See toimub siis,
kui meil on Püha Vaimu poolt antud juhtimine, vägi ja tarkus.
Ja kui me loeme Jumala Sõna,
siis Püha Vaim on see, kes avab selle meile.
Paljud ei loe Jumala Sõna mitmetel põhjustel.
Samuti ka sel põhjusel, et nad ei saa sellest aru.
Kui see peab tulema palve kaudu,
kus Püha Vaim saaks seda avada ja hakata selle kaudu mõjutama.
See teeb oma töö.
Usaldan selles asjas Jumalat, sest see on Jumala teema.
Jumal andis oma Poja Jeesuse ja võit tuli.
Meile on antud Püha Vaim.
Kui me seda mõistame, siis me ei hukku.
Peaksime julgelt käima selles
ja usaldama seda, et Jumal avab need uksed.
Kas su 35. aasta pikkuses töös on midagi sellist,
mida tahaksid vaatajatega jagada?
Pean oluliseks seda, et me kuulutaksime Jumala Sõna
ja õpetaksime Piiblit.
Uskugem, et see on meile Jumala poolt antud raamat.
Püha Vaim on inspireerinud selle kirjutamist.
Need on kirjutatud Püha Vaimu läbi.
Nagu sa ütlesid -
me vajame Püha Vaimu sellest aru saamiseks,
sest Püha Vaim on seda inspireerinud.
Palugem, et Püha Vaim avaks meile selle Sõna.
Ühtlasi peame ka aru saama, et on olemas ka teine vaimuvägi,
kes püüab seda koguaeg nurjata.
Nagu ta püüdis sullegi valetada,
et kui sa pole lugenud Piiblit, siis sa ei saa ka olla usklik.
Tuleb meeles pidada, et see on meie vastane.
Ta ei vaata vaid pealt, kuidas me Kauhaval hakkama saame.
See on üks elukas, kes tahab koguaeg kiusata,
teha halba ja hävitada.
Ta on ka minu kallal käinud. Mul on selle kohta hea näide.
Mul oli paar nädalat üsna sant olemine.
Arvasin ise, et viga on mu kõrvade vahel.
Kust see tuleb?
Kuid siis meil oli vanemate koosolek
ja ma ütlesin: "Vennad, nüüd palvetate oma pastori pärast!"
Ka pastorid peaks paluma eestpalvet. Ka nemad vajavad seda.
Nad palvetasid ja üks koguduse vend ütles,
et ta nägi, kuidas mu vöö ümber oli pandud köis.
Ja mu kohal oli üks pilv ja vihma muudkui kallas,
kuhu iganes ma ka ei läinud.
Nad palvetasid mu eest.
Nii see paljastus ja mu olemine on nüüd palju kergem.
Ma ei mõtle enam, kas viga on mu kõrvade vahel
või milleski muus.
Nii see paljastus.
Tõde armastuses.
Jumala Sõna, mis on armastusega edasi antud.
Nüüd aga palun sul öelda vaatajatele,
mida Jumala Vaim su südamele annab.
Mu südamel on julgustada teid.
Me usklikud vaatame kergesti seda halba,
mis maailmas toimub
ja me unustame ära, et see sõda on Jumala sõda.
Mind on kõnetanud see,
kuidas Vanas Testamendis öeldakse mitmes kohas:
"Jumal sõdib teie eest."
Saage aru - see on Jumala sõda.
Piiblis on isegi öeldud: "Püsige vagusi ja vaadake kõrvalt!"
Me saame aru, et see on Jumala teema.
Tema kinnitab ja varustab meid.
Ta tahab seda teha hea meelega.
Veel teine asi.
Olen seda omaenda elus kogenud ja Jumal on mulle sellest ka rääkinud.
Olgem avatud Jumala Pühale Vaimule.
Vahel on see valus.
Mulle tulevad meelde Tobiase mööbliesemed
Nehemja raamatus.
Preester lubas Tobiasel tuua sinna mööblit.
Kui aga Nehemja kohale tuli, siis Tobiase mööbel viidi minema.
Ja mida asemele toodi?
Sinna toodi vili, veinid ja suitsutusvahendid.
Need, mis kuulusid preestritele ja jumalateenistustele.
Seda sama teeb praegu Jumala Püha Vaim.
Tuleb meelde vana laul: "Jumala tuul, puhu üle sünnimaa."
Jumala tuul puhub.
Kui avame oma südame ja ütleme:
"Jumal, Sina saad puhuda minu südamesse."
Me avame omad pööningud, kust lähevad kõik asjad minema.
Me anname Pühale Vaimule loa minna oma keldrisse.
Seal on salauksed.
See küll hirmutab sind, aga selle lõpptulemus on hea.
Jumal täidab sind Püha Vaimuga, kinnitab ja aitab sind.
Sellised on mu julgustussõnad teile.
Aitäh Kai!
Ma ise sain küll kohe väga julgustatud su avameelse sõna peale,
mida vaatajatele ütlesid.
Me vajamegi julgustust.
Ja nagu sa ütlesid - Jumal sõdib meie eest.
Me ei pea olema masenduses.
Tema vabastab
ja me võime käia mööda otsest ja siledat teed.
Aitäh, et jagasid siin seda rõõmusõnumit.
Ja kuna Lõuna-Pohjanmaa on minu sünnipaik,
siis las Püha Vaimu tuuled puhuda seal tugevasti.
Aitäh! - Aitäh, et sain tulla! Õnnistust!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (hind 7 euri)
või anneta pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa