ISANDA LAUAS
Tere tulemast vaatama saadet "Isanda lauas"!
Mina olen Martti Ojares
ja minu tänaseks külaliseks on Dan Portnoj Turu linnast.
Tere tulemast! - Tänan.
Oled sündinud juudi peres
ja oled Soomes eeldavasti üks viimaseid
juutidele kuuluva riidefirma esindajaid.
Tegelikult täitsa viimane.
Kuid läheme esmalt tagasi aega, kui sa 78. aastat tagasi sündisid.
Räägi palun oma lapsepõlvest ja sellega seotud mälestustest.
Hea meelega.
Meid oli peres kolm last pluss ema ja isa.
Isa oli alkohooli küüsi langenud muusik,
kes jättis meid maha, kui ma olin u 7aastane.
Ema ema tuli peale seda meie juurde elama,
pidades kogu me peret üleval selle läbi,
et müüs turul rikastelt juutidelt saadud riideid
ja kangaid.
Elasime väga kitsalt.
Vahel oli puudus toidust, vahel riietest.
Meil polnud kooli tarvis jalgratast, uiske ega suuski,
mistõttu pisut piinlik oli.
Kuid elu läks siiski edasi.
Kui olin 10aastane, jäi ema tõsisemalt haigeks
ja meid, lapsi, saadeti juudi peredesse nö asenduskodudesse.
Mind saadeti onu juurde Tamperesse.
Olin 10aastane ja läksin seal 4. klassi.
Väga raske ja valus oli olla.
Onu oleks tahtnud mind lapsendada ja Iisraeli kaasa võtta,
kuna nad kolisid mõne aasta pärast Iisraeli.
Kuid ema ütles, et oma lastest ta ei loobu.
Nii võeti ka mu õde, kes oli Rootsis, tagasi.
Peale seda jäin ma ise haigeks, isegi et olin laps.
Tol ajal veel ei teatud seda, kuid tegu oli masendusega.
Mind uuriti ja raviti üle poole aasta ühes raviasutuses,
kus ka paranesin ja sain tagasi koju.
Olin enne seda läinud just põhikooli,
kuid siis jäi aasta vahele.
Peale seda hakkas elu kuidagi paremini minema.
Vanaema oli väga usin, isegi, et ta oli nii vana.
Aitasin teda vahel riiete ja kangaste kandmisel,
kus turul tuli iga päev lett üles seada ja pärast ka kokku panna.
Tõsi, ma küll ka häbenesin seda kõike oma koolikaaslaste ees,
kuid samas ei kogenud ma lapsena mingit antisemitismi,
mis tänapäeval on väga võimsalt esile tõusnud.
Rääkides veel juudiks olemisest,
siis veel 100. aastat tagasigi polnud juutidel Soomes samu õigusi,
mis tavakodanikel.
Tol ajal oligi nii, et juudid said müüa vaid kasutatud riideid ja asju.
Isegi, et nende seas oli professoreid ja insenere
ning teisi oma ala spetsialiste.
Kuid mingi hetk see seadus siiski muutus,
nii et nad said hakata ka omal ametialal tegutsema.
Kuid algselt oli siiski tegu tõsise tõrjumisega. - Võib nii öelda.
Kuid see polnud nii vaid Soomes, vaid üle kogu maailma. - Just.
Üleüldiselt rääkides said juudid ja soomlased omavahel hästi läbi.
Nii kindlasti oligi.
Mitmed tänapäeva DNA uurijad on öelnud,
et 50%'l Soomes elavatest inimestest voolab juudi veri.
See on ka põhjus, miks Soomes on rohkem Iisraeli sõpru
kui üheski teises Põhjamaas.
Vastab tõele.
Nii mõnegi mu enda kliendi puhul on tulnud välja,
et nende vanaisa või vanaema oli juut.
Neid on tulnud Soome ka Venemaalt ja Rootsi kaudu Saksamaalt.
Mu enda ema vanemad tulid Poolast
ja isa vanemad Venemaalt.
Kuidas su elu peale lapsepõlve edasi arenes?
See arenes sedaviisi, et tingimused paranesid veidi.
Juudi koguduses leidus üks sõbralik ja rikas juudi pere,
kes meid aitas
ja kes ostis mulle muide nii suusad kui ka uisud,
et saaksin koolis teistega koos nii suusatada kui uisutada.
Nii see elu läks.
Käisin kooli läbi ja läksin seejärel sõjaväkke.
Kuid enne seda juhtus veel midagi märkimisväärset.
Olin 17aastane, kui kohtasin kaunist kristlasest neiut,
kellega oleme tänaseks olnud abielus 58. aastat.
Abiellusime peale 3 aastat kestnud kurameerimist
ehk siis 20aastastena
enne, kui läksin sõjaväkke.
Meil on kaks poega,
kellest üks on juut ehk nö Moosese usku
ja teine messiaanlik juut.
Kuid mõlemad nad on mulle ühtmoodi kallid.
Ja nagu olen aru saanud,
siis su endine pruut, kes on täna su naine,
on olnud väga oluline kaaslane su kõrval.
Ta on olnud mu elu kõige tähtsam inimene,
ilma kelleta ma poleks täna siin.
Olen nimelt mitmeid kordi kannatanud väga tõsise masenduse all.
Sa alustasid riiete valdkonnas juba vanaema turul aidates.
Tegu oli valdkonnaga, mis oli juutide jaoks üsna tavaline äri
ja sa said siis ka sellesse kaasatud.
Jaa. Otsekui vaistlikult.
Mu ema isale kuulusid Soome esimesed riidevabrikud Turus,
kuid ta suri 1946. aastal ja tal polnud pädevat järeltulijat,
kuna minu isast poleks olnud selleks asja.
Nii oli vanaisa äridel kriips peal
ja see jättis meid veelgi halvemasse seisu.
Kuid kui ma sõjaväest tulin,
sain tööle tehasesse, kus valmistati kauakestvaid riideid.
Minust sai seal üsna kiiresti tootejuht,
kuid siis juhtus mu elus üks traagiline sündmus.
Nimelt, kui mu naine oli 25aastane, tekkis tal väga tugev astma.
Olukord läks nii hulluks,
et ta viidi haiglasse hingamisaparaadi alla.
Veetsin ööd ja päevad haigla ooteruumis,
olles must ja habemesse kasvanud.
Kartsin iga päev, et kaotan oma naise.
Kuid siis pöördusin kõige täiega Jumala poole,
kuigi see polnud mitte esimene kord.
Jumal päästis mu naise.
Naine oli 10 päeva narkoosis, kuid tuli seejärel välja sellest
ja elu läks jälle edasi.
Mul oli töö jne.
Kuid töötades seal riietetehases 1972. aastal,
pakuti mulle tööd ühes teises juudi firmas,
mis valmistas naiste riideid.
Mulle pakuti seal juhataja ja osaniku kohta.
Kirjutasin paberitele alla ja kõik pidi olema selge.
Kuid järgmine päev, kui tööle läksin,
olles end juba teisest kohast lahti öelnud,
põles direktori kabineti kohal mitu tundi punane tuli,
mis oli minu jaoks pisut üllatav.
Kuniks mulle teatati,
et sellest kohast, mida mulle lubati, ei saagi asja.
See kõik aga oli tingitud sellest,
et mu endise töökoha juhataja
oli üks juudi koguduse kõrgeimatest ja mõjuvõimsamatest inimestest.
Väga mõjuvõimsa positsiooniga mees.
Nutsin pea kogu ülejäänud päeva.
Samas jätkasin siiski oma tööga, kuna midagi muud ju polnud.
See oli noorele, karjääri alguses olevale mehele
ikka paras šokk.
Just nii. Olin 32aastane.
Ja samas oli ju tegu seadusliku allkirjastatud lepinguga,
mille oleks võinud viia kohtusse või kuhu iganes
ja saada korraliku kompensatsiooni selle eest.
Selle eest, et leping ühepoolselt peatati.
Kuid ma olin tookord veel noor, arg ja vaene juut,
kes tundis end alaväärsena ja leppis oma saatusega.
Ja enne seda oli teil juba niigi olnud pikk "kõrbe aeg"
tänu su naise haigestumisele.
Nii et, mitu pauku jutti,
kuid see oli suur Jumala ime, et sellest kõigest välja tulid.
Just. Kuid samas olin ka ise 9. kuud tõsises masenduses.
Võin öelda, et sellest ajast u 6. kuud ei tõusnud ma sisuliselt isegi voodist.
Olin sale ja heas vormis noor mees, võttes seejärel 10. kilo alla.
Arstid hakkasid juba kahtlustama, ega mul vähk ei ole?
Uurisid läbi kõik mu kopsud ja kõhu ja pea ning muud kohad,
kuid ei leitud midagi.
Nii tõdetigi, et tegu on korraliku läbipõlemise või masendusega,
mis oli röövinud minult viimse kui jõu.
Mainisid enne saate algust,
et oled iga päev palunud Jumala poole
ja see on miski, mis on olnud koguaeg sinuga.
Nii et, Jumal tõstis su taas üles ja andis ka jõudu luua oma firma.
Olen isegi sellele mõelnud, kuidas sel kõigel oli oma tähendus
ja kuidas korraga tekkis tugev soov saada ära sealt esialgsest töökohast,
kus minuga nagunii halvasti käituti.
Nii palun veel tänagi igapäevaselt Jumalat.
Pole olnud ühtki sellist aega, maad ega kohta,
kus ma poleks lõpetanud oma päeva Jumalaga palves suheldes.
Mitte kordagi.
Just nii.
Ütlesid ka varem,
et sa pole niivõrd pidanud rangelt kinni juudilikust piibliõpetusest,
vaid oled pigem elanud välja soomlaslikku kristlust.
- Vastab tõele.
Kuna mu naine on kristlane, tähistame me kõiki kristlikke pühi,
nii nagu ka juutide suuremaid pühasid.
Ma kahjuks ei tea judaismist suurt palju midagi,
kuid olen mõelnud, et küllap Jumal mind ikka kuuleb
ja kuulda võtab.
Sest mul on väga hea elu. Eriti praegu.
Mul on võrratu abikaasa
ja võrratud lapsed, lapselapsed ning ka lapselapselapsed.
- Neli põlvkonda. Just nii.
Kuid räägi pisut ka oma firmast ja selle tegevusest.
Tean, et selles vallas on suuri muutusi ja kõva konkurents.
Kuidas see kõik algas?
See oli päris raske.
Töötasin ju osaliselt veel seal riietetehases.
Mu vanem poeg oli tol ajal 16aastane
ja tal tekkis korraga mõte jätta kool pooleli.
Mõtlesin endamisi, et kui looksin oma firma,
siis ta saaks hakata ju seal müüma neid riideid, mille sisse ostan.
Isegi, et ta oli alles noor poiss.
Nii üürisin ühes kunagi hotellina tegutsenud majas
1-inimese toa
ja ostsin seal müümiseks 100 pintsakut ja jakki.
Olin ühtpidi päris pabinas,
kuna ei teadnud, kas saan neist ka lahti?
See ruum asus 3. korrusel
ja seal mu poeg siis neid jakke ja pintsakuid müüs,
saades iga jaki pealt tänapäeva mõistes 10. eurot.
Reklaamisin ennast
Soome esimese naiste pintsakute hulgimüüjana
ja sealt see kõik algas.
Siis tuli mingi hetk, kui poeg tahtis tagasi kooli minna,
kuid samal ajal kolis mu Hollandis elanud õde
lahutuse tõttu tagasi Turu linna
ja ma võtsin tema tööle.
Peale seda laiendasin oma tegevust tasapisi,
nii et tänaseks on mul 2 naiste jakkide poodi -
üks Turu linnas ja teine Raumal.
Ja lisaks sellele ka meeste riietepood Turus.
Mul on täna sõltuvalt hooajast 10-15 töötajat.
Mõeldes sellele, mis on riiete äris oluline,
siis üks on moetunnetus
ja teine õigete kaupade tellimine.
- Just nii.
Just nii ongi.
Asjadest arusaamine
ja mis veelgi olulisem - klienditeenindus ning õige suhtumine.
Seal esimeses riidevabrikus olin ma kui alamklass.
Mind võeti sinna tööle, teades, et ma olen hea sportlane,
kuid mulle öeldi kohe alguses:
"Siin ei mängita piljardit ega pinksi,
vaid tehakse kõvasti tööd, kui tahad meiega olla."
Mina aga tervitan oma müüjaid öeldes neile: "Tere tulemast koju!"
Me oleme väike ettevõte,
kus jagatakse ühiselt oma rõõme ja muresid.
Selle 40. aasta jooksul
pole meilt ükski müüja lahkunud muul põhjusel
kui et vaid pensionile mineku tõttu.
On teil ka seoses erinevate arengute ja konkurentsiga
olnud erinevaid aegu? - On.
On muidugi.
Kuid Jumal on sellegi keskel meid imeliselt juhtinud.
Saavutasime väga kiiresti selle maine,
et müüme häid asju soodsa hinnaga.
90'ndate alguses, kui oli majanduslangus
ja paljudel läks halvasi ning firmad lõpetasid oma tegevuse,
siis meie müük hoopis kasvas.
Imestasin isegi, kuidas see võimalik on,
kuid see kõik oli Jumala juhtimine.
Ma ei mõistnud seda kohe algul ega osanud ka tänada selle eest,
kuid tagantjärgi küll.
Mu poegki on öelnud: "Isa, mäletad veel neid raskeid aegu?"
kuigi meie jaoks need polnud rasked.
On tõsi, et 90'ndatel olidki vaid müüjad
ja ostjaid ei kusagil.
Ütlesid, et teil on poed nii naistele kui meestele.
Mis on need sellised püsivamad artiklid, mida müüte?
Meil on kõik parimad ja tuntud brändid.
Lisaks sellele palju suuri numbreid,
sest kogukamatel meestel ja naistel on raske endale riideid leida.
Nii on meil näiteks meeste pintsakuid ümbermõõduga 170 cm,
mis on sisuliselt minu pikkus juba.
Samuti naistele.
Ka nooremate naiste seas on juba kogukamaid naisi,
kes ei taha ju kanda vanaema stiilis riideid,
vaid ikka moekaid asju.
Me jälgime moodi,
kuid mitte sellist pinnapealset nagu välisketid seda teevad.
Me küll algul pelgasime, kui nad turule tulid, kuid enam mitte,
sest nende kaup on eelkõige noortele ja teismelistele.
Meie aga pakume kvaliteetseid ja hea hinnaga täiskasvanute riideid.
Kujutan ette, et sul on ka kui mingi eriline armuand
näha läbi, millist kaupa sisse osta.
Selles on sul küll õigus.
See on see kõige otsustavam asi,
sest tooted ostetakse juba pool aastat ette.
Nii et, selleks on tõesti vaja Jumala õnnistust,
et leida need õiged värvid, mudelid ja suurused.
Üks su poegadest on jätkamas seda äri koos sinuga.
Jah, mu vanem poeg,
kes vastutab peamiselt naiste riiete poodide eest
ja mina vastutan koos pojapojaga meeste riiete poodide eest.
Ehk siis kolm põlvkonda koos. - Jah, kolm põlvkonda toimetavad
ja mu vanema poja noorem poeg töötab samuti me naiste riiete poes.
- Nii et, kõik me oma inimesed on tööle rakendatud.
Olles näinud ja tegutsenud selles vallas aastakümneid,
siis sul on kindlasti ka nägemus sellest,
kuidas su elutöö kõik edasi läheb.
Muidugi.
Olin vahepeal päris murelik,
kui lapselapsed läksid teisi erialasid õppima.
See üks mu pojapoeg,
kes minuga meeste riiete vallas tegutseb,
õppis paar aastat tagasi liikumisjuhendajaks.
Kuid siis hakkas teda see meeste riiete pood huvitama.
Nii olen ka öelnud,
et kui tervist jagub, püüan 80'nda eluaastani tegutseda
ja peale seda saab temast firma tegevjuht.
Kuna meil on veel pisut aega, siis võiksime rääkida sellest,
millisena sa ilmaelu laiemalt me ümber näed?
Mis mõtteid see sinus tekitab?
Ma ei julgeks nüüd öelda, et need sünged mõtted oleks,
kuid me näeme tele kaudu nii palju halba,
mis on samas vaid murdosa tegelikkusest.
Nälg, üleujutused, maavärinad, tulekahjud, tsunamid...
Ehk siis kõik lõpuajale viitavad märgid.
Kuigi püüan asju ikka helgest vaatenurgast näha.
Ja kui ma varem pole otseselt antisemitismiga kokku puutunud,
siis viimase aasta jooksul on see eriti esile tõusnud
ja seda eriti Helsingis, kus elab üle 1500 juudi.
Turus elab aga 100 juuti.
Nii vähe? - Nii vähe jah.
Me kogudus on kokku kuivanud.
Paljud on surnud
ja palju on sõlmitud ka segaabielusid.
Nö päris juute pole enam juurde sündinud.
Kuid see pole nii vaid Soomes, aga igal pool mujalgi.
Nii on.
Varem oli enam kui selge, et juut abiellus juudiga.
Kuid kui sa vaatad Iisraeli ja kõike seal toimuvat
ning Iisraeli vastu suunatud antisemitismi kasvu üle maailma,
siis milliseid mõtteid see sinus tekitab?
See on vägagi hirmuäratav, kui mõelda, et väike Iisraeli riik
on ümbritsetud kõigist neist Araabia maadest.
Ja kui seal midagi juhtubki, räägitakse kohe ikka vaid sellest,
kuidas Iisrael on kedagi tulistanud või kedagi pommitanud.
See on alati esimene uudis.
Ja siis mingi hetk hiljem ilmub kuskil väikeses kirjas tekst,
et ikka Palestiina oli see, kes esimesena oma raketid lendu lasi.
Mul on ka tunne,
et Soome valitsus suhtub hetkel juutidesse pisut negatiivselt.
See peegeldub ka kõigis EL hääletustes,
nii et nende meelevald on tõesti tõusnud esile.
Kuid Jumal kaitseb.
Peab tõdema, et Rootsi on neis asjus veelgi kaugemale läinud kui Soome.
See on tõsi.
Mis sa arvad, millest see võiks olla tingitud?
Ei oskagi öelda.
Ehk on Rootsis kogu see pagulasteema viinud selleni,
et ka juute on hakatud rohkem taga kiusama.
Kuna kogu pagulaste vastasus on seal nagunii väga tugev.
Eks kogu Euroopas kasvanud vägivald,
millest kuuleme üha enam uudiseid,
tingib ka sellele, et inimesed on hirmul.
Nii ongi, kuigi see ei peaks nii olema.
Enne, kui loed meile lõpetuseks oma naise poolt kirjutatud luuletuse,
siis tahaksid sa veel midagi siin saates öelda?
Tahaksin.
Tahaksin sind isiklikult tänada
ja öelda, et see oli sinust ütlemata armas ja viisakas tegu,
et kutsusid mind siia saatesse.
Olen ütlemata tänulik selle eest
ja tahan tänada kogu TV7 meeskonda.
On olnud tõeline rõõm olla siin.
Ja lisaks sellele oled kuulnud siin erinevaid uudiseid Iisraeli kohta jne.
Just nii.
Ütlesid juba enne, et su naine on tõsiusklik,
kes on elu jooksul kirjutanud mitmeid luuletusi.
Seda ka sinu haiguse ajal.
Sa oled valinud välja ühe ta luuletustest...
Olen. See on kirjutatud üsna hiljuti.
Nii et, see on täitsa värske luuletus.
See sai kirjutatud veel enne,
kui ma teadsin, et siia saatesse tulen.
Kuid ma loen selle siis ette.
Luuletuse pealkiri on "Jumala ülistus".
Nüüd kõlab kõige kaunim laul ülistuseks Jumalale
Laula süda kõige kaunimalt, sest oma Poja andis Ta
Päästjaks maailmale.
Kuis küll eales saaks Sind kiita nii kuis südames tunnen ma
Kuis küll põlvitada Su ette Kõikväeline Jumal, kes Sa
Suurima anni inimestele andsid Sa
Oi Jeesus, Jeesus kui vaid Su ette kord pääseksin
Seal Su aus, mu Issand Su kallist palet näeksin siis
Seal ma kindlalt teaksin ka koju olen jõudnud ma
Aamen.
Suur tänu su naisele,
kes on nii kenasti võtnud kokku me sügavaima eesmärgi
jõuda kord taevasse.
Sest Jeesus Kristus on see,
kes avab meile ukse igavesti kestva rõõmu sisse
ja me kõik tahame sinna minna.
Ja nagu ütlesid, oled ka sa ise alati pöördunud Jumala poole
ja palvetanud nii hommikul kui õhtul.
Just nii.
Suur tänu, et tulid siia Helsingisse me stuudiosse.
Jumal õnnistagu sind ja kogu su peret ka teie riieteäris.
Aitäh! Sama sulle ja kogu TV7 perelegi.
Aitäh!
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7 eur)
või toetada meid ka pangaülekandega leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas