Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani on Esko Taipale -
Kauhavalta, sanoisinko näin? - Kyllä. Kiitos.
Liikkeelle lähdettäessä on tapana Isännän pöydässä -
kysyä vieraalta, että minkälaiset lähtökohdat elämään ovat olleet.
Tämä kirja, joka on edessäni, on pari vuotta sitten tehty.
Sitä ei ole enää paljon saatavissa kristillisistä kirjakaupoista.
Olen tämän lukenut ja se valaisi aika paljon, mikä elämäsi on ollut.
Jäi mieleen, että elämän ensimmäinen vuosi oli sinulle, -
voisi sanoa eräänlainen katastrofi. Käytkö läpi nuoruuttasi.
Näinhän se oli. Toisaalta oli valoa elämässä -
siinä mielessä, että vanhempani olivat avioituneet ja -
ajattelivat onnellisesti tulevaisuudestaan.
Mutta jo muutaman kuukauden kuluttua tulikin tieto, -
että äitini on vakavasti sairaana.
Keuhkotuberkuloosi oli diagnoosi.
Ennuste oli se, että -
mahdollisesti ei elämää olisi kovin paljon jäljellä, -
koska silloin ei ollut vielä hoitomahdollisuuksia.
Tämän asetelman kanssa mentiin eteenpäin.
Tuli myös tieto, että -
tähän nuoreen perheeseen odotetaan esikoista.
Näin minun elämä sai alkunsa -
mutta ennen syntymääni tämä äidin sairaus -
paheni niin, että hänet jouduttiin eristämään perheestä.
Kun sitten synnyin hän ei voinut ottaa syliin eikä olla -
missään tapauksessa tekemisissä kanssani.
Näin sitten elämä jatkui muutamia kuukausia.
Puoli vuotta suunnilleen meni synty- mästäni, kun hänen elämänsä päättyi.
Monta kertaa olen ajatellut niitä tuntumia, mitä oli kodissani.
Oli juuri avioiduttu, suunnitelmat on- nellisesta kodista ja tulevaisuudesta.
Sitten tulikin tämä täydellinen käänne.
Varmasti se oli äidillekin raskas tilanne.
Hän joutui sieltä ikkunan takaa katselemaan esikoistaan.
Totta kai myöskin isälle uusi elämäntilanne.
Näin kuitenkin... sitten se vakava puoli oli, että -
isänkin kohdalla suunnitelmat muuttuivat hautajaisten suunnitteluksi.
Joo, se oli kyllä varmasti järkyttävää.
Siihen aikaan oli aika paljon tuberkuloosi keuhkosairauksia.
Siellähän oli keuhkosairaalakin ihan varta vasten Alahärmässä -
eikä lääkitys ollut sitä, mitä se on tänä päivänä. - Nimenomaan.
Sinut sitten nuorena annettiin isovanhempien hoitoon vai...?
Joo minuthan siirrettiin välittömästi ensinnä äidin kotiin -
ja sitten varsin pian isän vanhempien hoitoon.
Sillä tavalla kului elämäni ensimmäiset kuukaudet.
Kuitenkin kävi sillä tavalla, että isäni avioitui melko pian.
Oikeastaan taisi olla reilun vuoden sisällä.
Niin hänen uudesta vaimostaan tuli minulle kasvatusäiti.
Tällä tavalla sitten uusi muoto tuli tähän meidän perheeseen.
Tämä kasvatusäiti ilmeisesti oli ihan hyvä ihminen.
Kyllä, näin jälkeenpäin ajatellenkin voi antaa kyllä tunnustuksen, -
että hän hoiti niin kuin omaa lastansa.
Kun minulle syntyi sitten veli ja kaksi sisarta, -
niin olin ihan täysin yhtä perhettä samanarvoisesti.
Jos ajattelee sitten muutamia vuosia myöhemmin, -
niin tulikin sellainen -
järkyttävä informaatio minulle, naapurin emännän kautta, -
kun hän eräänä päivänä kysyi: "Tiedätkö, että tuo äiti, -
joksi olet luullut Helmiä, ei olekaan sinun oma äiti."
Silloin tuntui, että osa jotenkin sisäistä maailmaani -
ikään kuin romahti tai ainakin sai melkoisen kolhun.
En tiennyt miten suhtautua tähän ennen ajateltuun äitiin.
Oikeastaan se suhtautuminen sitten vasta selkiintyi -
tasapainoon, kun meillä oli oma perhe, -
lapsia ja alettiin kutsua häntä mummoksi.
Kuitenkin näin pienelle lapselle tulee ikään kuin haava.
Kyllä se haava siellä on vaikka se arpeutuukin, se haava siellä on.
Kyllä se sillä tavalla antoi määrätyllä tavalla varjon.
Myöhemmin, kun kerrotaan siitä miten Jeesus tuli elämään, -
niin hän on hoitanut sitä pois.
Kuitenkin siinä vaiheessa se oli tosiasia. - Aivan.
Sitten kun ajattelee, että tuli toisenkinlaista varjoa elämään, -
kun sairastuin melko nuorena -
vakava-asteiseen korvasairauteen.
Kivut olivat melkoiset. En saanut öitä nukuttua.
Päivällä odotti iltaa, että saisi jotenkin unta.
Tästä johtuen myöskin kouluun meno siirtyi vuodella.
Sitten kun menin kouluun, tuli se vaikeus, että en aina edes kunnolla -
kuullut mitä opettaja puhui ja oli huomattavan pitkiä jaksoja, -
että jouduin olemaan poissa koulusta.
Tämä toi myöskin omalla tavallaan epävarmuutta elämään -
ja miten sanoisi, itsetuntokin oli heikoilla, kun mietti, -
että mikähän minun elämäni tarkoitus ja sisältö oikein tulee olemaan.
Niitä mietin jo hyvin nuorena. - Joo, se tästä kirjasta käy selville, -
että monenlaista illalla nukkumaan mennessä pohdit mielessäsi -
ennen kuin iltarukoukset luit. - Kyllä.
Kuitenkin näitten ajatelmien keskellä -
kysymys elämän tarkoituksesta -
hämmästyttävällä tavalla tuli jo nuorena mieleen.
Kun sitten mun kotikylällä oli herätystä -
ja puhuttiin, että ihmisiä on tullut uskoon monenikäisiä.
Mietin, että mitähän se uskoontulo on?
Sen ainakin ymmärsin, että he puhuivat Jumalasta -
ja hengellisistä asioista.
Toki niistä myös uskontotunnilla koulussa puhuttiin.
Jotenkin tuli se ajatus, että vaikka elämäni -
näyttääkin olevan tällaista varjoista monella tavalla.
Kyllä tälläkin täytyy olla jokin tarkoitus, jokin Jumalan suunnitelma, -
jonka olemuksesta en tosin ymmärtänyt enkä osannut hahmottaa.
Kun katsoo sinun historiaasi, niin sieltä löytää, -
millä tavalla se tuli palvelutyössäsi näkyviin.
Jos mennään siihen vaiheeseen milloin ensimmäisen kerran -
aloit ajatella näitä uskon asioita ja jo tavallaan teit uskon ratkaisun.
Jos ajatellaan kaiken kaikkiaan tilannetta, niin Kauhavalla oli -
siihen aikaan herätystä, joka kosketti erityisesti nuoria.
Muistan, että rippikouluaikana tuli oikein kaipaus -
löytää elävä uskonyhteys Jumalaan ja Jeesukseen.
Jos ajatellaan uskoratkaisun vaihetta, -
niin se oli siinä rippikouluiän seudulla.
Totta kai sitten mietin sen syventymistä.
Joskus olen käyttänyt ilmaisua, että kutsumusratkaisu -
tapahtui muutaman vuoden jälkeen armeijasta palattuani.
Jotenkin tuntuu siltä, että kun tämä kutsumus tuli, -
niin sinä olit tosissasi. - Kyllä.
Se mikä sinulla oli, kun olit saanut varmuuden siitä, että Jeesus elää, -
niin halusit kertoa siitä ihmisille.
Evankelioimistyötä myöhemminkin teit vaikka kuinka paljon.
Lähdit hyvin kauaskin kertomaan Jeesuksesta ja sydän paloi sille, -
että vaikka olisi yksi ihminen kylässä, -
niin hänen täytyy saada kuulla Jeesuksesta. - Kyllä näin.
Vielä yksi näkökulma on se, että sairauksista ja -
muista ongelmista johtuen minuun tuli arkuutta lapsuudessa ja nuoruudessa.
Olin osittain syrjäänvetäytyväkin.
Kun opettajani oli kuullut, että olen jossain julkisesti jotakin sanonut -
puheenvuorollisesti, niin hän oli kysynyt ja todennut, -
että onkohan kyse samasta henkilöstä.
Se oli hänellekin niin valtava ihme. - Joo.
Kuitenkin silloin kun kutsumusratkaisun tein, niin koin, -
että minut ikään kuin puettiin aivan erityisellä yliluonnollisella voimalla.
Päätin, että tälle Herralle haluan elämäni ja tulevaisuuteni luovuttaa.
Nyt kun katsotaan niitä jatkoaskeleita mitä teit.
Menit Varkauteen ja siellä olit monissa seurakunnissa paimenena.
Samanaikaisesti sinulla oli myöskin -
diakoniahalu auttaa sellaisia, joilla ei ollut leipää suuhunsa laittaa.
Nämä kaikki, sekä Sana että leipä, olivat sinulle hyvin läheisiä.
- Kyllä. Tällainen diakoni- sosiaalinen ajattelu, -
se tuli jo varsin nuorena, ja halu auttaa muita -
sen mukaan kuin mahdollista.
Tietysti jatkumo oli siinä, kun hakeuduin diakoniaopintoihin.
Tosin siinähän sitten kävi sillä tavalla, -
että tietyt teologiset kysymykset Raamatusta -
nousivat sillä tavalla esille, että kun mietin omantunnon kysymyksinä -
niin tuli eteen ratkaisu.
Johdatuin ensin kaupungin sosiaalivirkaan, -
johon koin, että Herra avasi ihan ihmeellisesti oven.
Seuraavassa vaiheessa olin myös pienehkön ajan -
lastenkodin johtajan tehtävässä.
Hyvin monta kertaa talous oli elämässäsi -
tiukasti edessä, ja tuntui, että on suuria vuoria.
Sinä turvauduit ystäviesi kanssa rukoukseen ja ihmeitä tapahtui.
Kyllä tämä rukouselämä tuli minulle rakkaaksi ja tärkeäksi.
Niiden kokemuksien keskellä, mitä käytännön elämä toi tullessaan, -
niin kuitenkin oli selviä osoituksia siitä, -
että on todella Jumala, joka kuulee rukouksia.
On Jeesus, hyvä Paimen, joka ennen kaikkea -
on tietysti tullut sielun pelastukseksi elämän leipänä.
Hän myöskin Pyhän Henkensä kautta tahtoo johdattaa sillä tavalla, -
että voi välittää apua myöskin ajallisessa leipämuodossa.
Voi sanoa, että tavalla ja toisella -
tämä on jatkunut siten koko elämän, aina tähän saakka.
Olet toiminut useampaan kertaan Kauhavalla, joka on kotikuntasi.
Olet ollut Varkaudessa mutta myös laajasti Pohjois-Suomessa, Lapissa.
Suksillakin olet hiihdellyt vieden evankeliumia.
Oikeastaan Lappi tuli niissä vaiheissa, kun oli -
sairauden keskellä eletyt vaiheet.
Lukemisen kautta voi sanoa, että pakenin kivuliasta tilannetta.
Ehkä vähän yksinäisyyden, sivussa olon tuntoa.
Kiinnostuin Lapin luonnosta ja myös ihmisistä ja elämästä siellä.
Siten oli sellainen vaihe, -
kun mietin mihin Jumala johdattelee.
Sen ajatuskuvion keskellä eräs henkilö, -
profetoi, että älä unohda sitä nuoruuden näkyä.
Se tulee toteutumaan.
Meille tuli aikoinaan muutto Lappiin, Rovaniemelle.
Olin myös luottamustehtävien kautta -
kymmeniä vuosia Lapin toiminnoissa mukana.
Viimeisen työsuhteen, noin 10 vuoden osuuden -
olin koko Pohjois-Suomen apu- tai tukiyhteys henkilö.
Sitten olet ollut Vapaakirkon kansallisissa asioissa.
Sitä myöten sinut kutsuttiin Helsingin Vapaaseurakunnan paimeneksi.
Olit siellä 5 vuotta vai mitä? - Kyllä.
Olet aika laajasti Suomea nähnyt eri puolilla.
Ehkä sellainen aika merkittävä vaihe oli juuri edesmenneen -
Billy Grahamin Missio Helsinki, jossa olit keskeisesti -
ryhmässä, jossa oli Ahti Hirvosia ja monia muita johtamassa tapahtumaa.
Se oli varmaan merkittävä tapahtuma. - Kyllä.
Voi varmaan sanoa, että elämän kohokohtia, -
uraa tai kutsumusta ajatellen. Nimittäin minut kutsuttiin ensin -
Helsingin vapaaseurakunnan johtavaksi pastoriksi.
Minut nimitettiin myöskin Missio Helsingin päätoimikuntaan -
ja lisäksi joihinkin muihin toimikuntiin.
Voi sanoa, että se oli näköalapaikka -
toisaalta suurten tapahtumien järjestämistä, noin vuoden kestävä.
Samalla se oli myöskin sellainen -
kristittyjen yhteyden oppimisen elementti.
Meitähän oli kaikista merkittävistä uskonnollisista -
yhdyskunnista, kirkkokunnista mukana siinä.
Yhdessä toteutettiin mission valmistelua -
ja tietenkin sitten päätyö stadionilla olleeseen tapahtumaan.
Se oli jotain merkittävää, joka silloin 80-luvulla oli, -
että sellaista ei ole sen jälkeen ollut.
En tiedä tuleeko koskaan. Valtavan paljon ihmisiä kävi alttarilla.
Oliko jotain 160 000 - 170 000 ihmistä kävi siellä sen viikon aikana.
Tarkkaan ottaen tilastollisesti siellä kävi -
183 000 ihmistä.
Joo. - Totta kai erityisen sykähdyttävää oli se, -
kun Billy Graham esitti tämän kutsun lähteä eteen -
kohtaamaan Herraa ja saamaan apua elämänsä tarpeisiin.
Tuon vajaan viikon aikana niissä tilaisuuksissa -
edessä kävi noin 9 500 ihmistä. - Joo.
Se on valtava määrä ja tiedän monet, jotka ovat tänä päivänä uskossa, -
kertoivat, että siellä he tulivat uskoon. - Kyllä.
Se oli varmasti aikakausi, joka jää -
kristinuskon historiaan Suomessa ihan erityisenä tapahtumana.
Kyllä ja sen merkittävyys on myöskin siinä, että se antoi sysäyksen -
kristittyjen yhteyden toteutumiselle.
Kautta Suomen syntyi pysyviä -
työryhmiä ja yhteistyömuotoja, -
joista monet elävät edelleenkin -
hengellisen kentän keskellä.
Sinun työsi ei ole rajoittunut pelkäs- tään Suomeen vaan muuallekin.
Yhtenä tällaisena tuoreena on -
Espanja ja työ Etelä-Espanjassa.
Kerrotko siitä vähän ja mitä kaikkea siellä on mahtanut tapahtua.
Sen verran tähän liittyen, -
että sairaudethan eivät ole rajoittuneet nuoruusvuosiin.
Myöskin sitten iän myötä sydämen alueella -
ja muuallakin on ollut sellaista vaivanalaisuutta.
Noin 10 vuotta sitten -
tai ehkä siitä on vajaa 10 vuotta, eräs henkilö profetoi, -
että rytmihäiriöt loppuvat ja alue laajenee. - Aamen.
Näin tapahtui.
Olen saanut kokea tervehtymisen, sydän toimii hyvin, -
mutta sain myös kutsun Espanjaan.
Aluksi olin siellä suomalaisen seurakunnan keskuudessa.
Olin myös ns. talvipappina. 3 kuukautta oli pisin aika.
Sitten ystävä, Pedro Reyes-Castro, joka on espanjalainen -
mutta asunut Suomessa ja hänellä on suomalainen vaimo, -
kutsui Etelä-Espanjan monikansallisiin seurakuntiin.
Siitä sitten lähti noin pari kertaa vuodessa -
sinne toistuva matka.
Sen aikana on palveltu niitä seurakuntia -
ja olen käynyt ehkä noin 20 kansallisessa ja kansainvälisissä -
seurakunnissa myös Pohjois-Afrikan puolella.
Kun olet ollut Espanjassa eri paikoissa -
niin tuleeko mieleen jotain tapahtumia, -
missä Jumalan voima on näkynyt aivan erityisesti -
esim. rukouspalvelussa tai vastaavassa?
Sen verran kysymyksen taustaksi, että kun tulin uskoon, niin -
tulin myös ymmärtämään, että Jumala on todella ihmeitä tekevä Jumala.
Jeesukselta sielun pelastus on tärkein -
mutta todella fyysisen elämän alueilla, -
niin kuin Hän teki ihmeitä, Hän toimii myös edelleen.
Esim. sairaitten parantumisia -
on siellä tapahtunut huomattava määrä.
Myös silloin kun on itse saanut olla mukana.
Yhtenä esimerkkinä, kun olimme vaimon kanssa Almerian suunnalla.
Siellä oli miehiä koolla. Pedro oli kutsunut heitä -
ja todistin heille uskosta ja rukoilin heidän puolestaan.
Pedro sanoi, että eräs henkilö, joka oli erittäin sairas mies, -
tarvitsee erityistä apua. Totta kai rukoiltiin hänenkin puolestaan.
Tulikin pian esille, että hän oli parantunut.
Sairaus oli sitä luokkaa, että hänellä oli suolistosyöpä.
Lääkärit eivät voineet tehdä muuta kuin auttaa hoidoilla, -
koska sydän oli sen verran heikko ettei kestänyt leikkaustoimenpiteitä.
Tulikin tieto, että hän oli tullut uskoon ja oli parantunut. - Aamen.
Hän näytti minullekin kuvaa. Aikaisempi kuva niin kuin muistelin, -
hän oli kapeampi mies mutta nyt hän olikin tervehtynyt -
ja oli hyvin harteikas, innokas ja voimistunut.
Hän oli siellä ruokajakelussa mukana.
Innolla kantoi siellä raskaita kantamuksia.
Iloitsi terveydestään ja tuli joskus minunkin luokse ja sanoi: -
"Esko, gloria a Dios." Monia muita tuli esille.
Silmäsairauksia parani mm. Afrikan puolella.
Eräs perheenisä sai palata työhönsä, -
kun oli kokenut näkönsä palautumisen.
Todella monia muitakin, jotka paranivat sairauksista.
Totta kai suurin asia oli aina se, kun ihmisiä tuli uskoon.
Voisi sanoa, että suunnilleen joka kerralla on tullut.
Ei vain yksi vaan useita ihmisiä, jotka ovat tehneet uskon ratkaisun.
Pyhän Hengen läsnäolon ilmapiiri on ollut niin valtava, että -
sanon joskus, että ihmehän se olisi ollut, jos ei olisi ihmeitä tapahtunut.
Siellä Jumala toimii ja syntyy uusia seurakuntia ja näin edelleen.
Uskon, että Jumala toimii myöskin Suomessa.
Näky on se, että Jumalalla on etsikkoaika myöskin Suomelle.
Hän tahtoo ilmestyä. Erityisesti vielä antaa herätyksen ajan Suomelle.
Siinä meillä uskovilla kristityillä on tärkeä löytää ja elää -
sen näyn mukaan. Ennen kaikkea olla kuulolla, mitä Jumala puhuu -
ja mitä Hän näyttää meille.
Hänellä on hyvä tahto ja suunnitelma myös Suomelle.
Varmaan, että siihen valmistautuisimme, -
että olisi yhteys eri seurakuntien kanssa, -
puhaltaisimme yhteen hiileen, kun Jumala laskee -
kirkkautensa voimaa Suomen kansan ylle. - Kyllä.
Nyt Esko jätän sinulle ns. vapaan sanan paikan, -
mitä Henki sanottavaksesi antaa. Ole hyvä.
Toivon, jos vaikka rukoiltaisiin ja pyydetään siunausta. - Joo.
Taivaallinen Isä, pyydämme siunausta Suomen kansalle.
Aivan erityisesti sen päättäjille ja kaikille suomalaisille.
Erityisesti rukoilemme, siunaa seurakuntia.
Anna niiden olla lampun jalkoina tämän kansan keskellä.
Anna valoa elämään ja johdatuksesi Pyhän Hengen kautta.
Kiitos Herra, että vielä on armon aika ja pelastuksen päivä.
Kiitos, että taivaan ovi on vielä auki -
ja kiitos siitä, että jokaisella on oikeus uskoa synnit anteeksi -
Jeesuksen nimessä ja veressä, tulla osalliseksi Pyhän Hengen voimasta -
johdatuksesta, suunnitelmasta, jonka Herra olet jokaiselle tarkoittanut.
Kiitos Herra, että siunaat jokaista tämän ohjelman katsojaa.
Anna kokea, että jokaisen elämällä on hyvä tarkoitus ja -
hyvä taivaallisen Isän suunnitelma, jossa Jeesus sinä olet Vapahtajana, -
hyvänä paimenena, osallisena ja mukana.
Kiitos Herra, että annat Pyhän Henkesi kautta öljyn virrata, -
niin että Suomen kansassa olisi paljon -
viisaiden neitsyiden kaltaisia silloin kun Jeesus tulee noutamaan omansa.
Herra siunaa näin meitä kaikkia. Tässä ja tästä eteenpäin.
Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimessä. Aamen.
Kiitos Esko Taipale, että tulit Pohjanmaalta tänne studioomme -
kertomaan elämästäsi ja ennen kaikkea siitä, että meillä on suuri -
ja hyvä Jumala, johon saamme koko kansana turvata.
Siitä lähtökohdasta elää eteenpäin.
Kiitos ja siunausta tuleviin saarnamatkoihisi Espanjassa -
tai missä oletkin. Kiitos. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola