ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares ja mu külaline on Esko Taipale,
- kes tuleb Kauhavalt, on nii? Just.
Meil on siin saates kombeks küsida külaliselt
tema elu alguspunktide kohta.
Minu ees on paar aastat tagasi välja antud raamat,
mida pole enam väga palju saada. Kui, siis kristlikus raamatupoes.
Olen seda lugenud ja see räägib palju sinu elust.
Jäi meelde, et su elu esimene aasta oli su jaoks otsekui suur katastroof.
Räägiksid sellest ehk lähemalt?
Nii see tõesti oli.
Ühest küljest oli elus valgus selles võtmes,
et mu vanemad olid abiellunud ja mõtlesid õnneliku tuleviku peale.
Aga mõne kuu pärast tuli teade, et ema on raskesti haige.
Diagnoosiks kopsutuberkuloos.
Elulootust ei antud ja ta elupäevad olid loetud.
Tollal polnud veel ravivõimalusi.
Selle teadmisega me elu jätkus.
Siis tuli teade, et see noor pere ootab oma esiklast.
Sündisin mina.
Aga enne mu sündi läks ema haigus hullemaks.
Ta eraldati perest.
Kui ma sündisin, ei tohtinud ta mind sülle võtta
ega minuga mingitki tegemist teha.
Nii kulges me elu mõne kuu.
Kui olin umbes pooleaastane, mu ema elutee katkes.
Olen korduvalt mõelnud nendele tunnetele,
mis kodus valitsesid.
Et just abielluti, plaaniti õnnelikku pere ja kodu...
ja siis tuli täielik pööre.
Emalegi oli see raske olukord.
Ta pidi vaatama oma esmasündinut akna tagant.
Loomulikult oli see ka isa jaoks uus olukord.
Raskem pool oli see,
et isa suured ja helged plaanid asendusid matuste korraldamisega.
See oli tõesti šokeeriv lugu.
Tol ajal oli palju tuberkuloosi ja kopsuhaigusi.
Ala-Härmäs oli olemas kopsuhaigla,
aga ravi polnud sellisel tasemel nagu see on tänapäeval.
Sind anti üsna noorena vanavanemate kasvatada.
Kõigepealt viidi mind ema koju. Hiljem isa vanemate koju.
Nii möödusid mu elu esimesed kuud.
Siis juhtus see, et isa abiellus peagi uuesti.
See juhtus aasta jooksul.
Tema uuest naisest sai mulle kasuema
ja meie pere võttis uue kuju.
Su kasuema oli ilmselt hea inimene? - Oli tõesti.
Veel tagantjärgigi mõeldes võin seda tõesti tunnistada.
Ta hoidis mind nagu oma last.
Ma sain endale veel ka venna ja kaks õde
ja olin seal peres igati samaväärne koos teistega.
Mõned aastad hiljem sain naabrinaise kaudu vapustava info.
Ta küsis ühel päeval: "Kas sa tead, et see ema polegi su päris ema?"
Tundus, otsekui osa mu sisemisest maailmast
varises kokku.
Ma ei teadnud, kuidas sellesse suhtuda.
Hiljem sai see suhtumine selgemaks.
Tekkis tasakaal, kui mul oli juba oma pere ja lapsed
ja me hakkasime teda vanaemaks kutsuma.
Kuid väikesele lapsele tekitab see siiski kui ühe haava.
See küll kasvab kinni, aga arm jääb ikka.
Nii et mingit varju see su elule ehk ikka heitis.
Räägime hiljem sellest, kuidas Jeesus su ellu tuli
ja kes on tegelenud su haavaga,
kuid tol ajal oli see ju reaalselt olemas.
Just.
Mu elu üle langes ka veel üks teistsugune vari,
kui ise üsna noorelt tõsisesse kõrvahaigusse haigestusin.
Valud olid tugevad. Öösiti ei saanud magada.
Päeval ootasin õhtut, et saaks kuidagigi und.
Seetõttu lükkus ka kooliminek aasta võrra edasi.
Kui kooli läksin, siis oli mul raskusi kuulmisega.
Vahel puudusin koolist pikka aega.
See tõi mu ellu omal moel ebakindlust.
Mu enesehinnang oli nõrk
ja ma mõtlesin, mis võiks olla mu elu eesmärk?
Need olid asjad, millest juba üsna noorena mõtlesin.
Selles raamatuski tõusevad selgelt esile
kõik su sellised mõtted enne magamaminekut ja õhtupalvet.
Jah.
Nende mõtete seas tõusis mu mõtteisse hämmastaval moel
mõte elu eesmärgist.
Kui mu kodukülas oli ärkamine ja räägiti,
et erivanustes inimesed said usklikeks,
siis ma mõtlesin, mis asi see usuletulek on?
Aga siis sain aru, et räägiti Jumalast ja vaimulikest asjadest,
Neist räägiti muidugi ka koolis usuõpetuse tundides.
Mingil moel tekkis aga mõte,
et kuigi mu elu on olnud täis teatud varje,
peab neilgi olema mingi oma eesmärk.
Peab olema mingi Jumala plaan, mida ma tol hetkel veel ei mõistnud.
Kui praegu su elulugu vaadata, siis sealt võib ka näha,
kuidas see su teenimistöös esile tõusis.
Kui aga liikuda ajas edasi,
siis millal sa hakkasid esimest korda mõtlema usuasjade peale
ja millal tegid oma usuotsuse?
Kui mõelda üldise olukorra peale,
siis Kauhaval oli tollal ärkamine, mis puudutas eriti just noori.
Mäletan, et leerikooli ajal tekkis igatsus
leida elav usuühendus Jumala- ja Jeesusega.
Kui mõelda mu usuotsusele, siis see oligi leerikooli ajal.
Mõtlesin loomulikul ka selle süvendamise peale,
aga oma nö "kutsumise otsuse" tegin mõni aasta hiljem
peale sõjaväeteenistust.
Sul oli tõsi taga, kui selle kutsumise said.
Sa said kinnituse selle kohta, et Jeesus elab
ja tahtsid sellest ka teistele rääkida.
Sa tegid hiljem väga palju evangeelset tööd,
käies kaugemateski paikades rääkimas Jeesusest.
Sul süda põles sellele
ja isegi, kui külas oleks olnud ainult üks inimene,
siis ta pidi kuulma Jeesusest.
Just nii. Üks asi veel.
Nende haiguste tõttu olin lapsepõlves ja nooruses veidi aravõitu.
Tõmbusin mingis mõttes kui kõrvale.
Nii et, kui siis õpetaja kuulis,
et olin midagi kuskil avalikult kõnes välja öelnud,
siis tal tekkis küsimus, kas tegu on ikka sama inimesega?
See oli temagi jaoks suur ime.
Langetades kutsumuse osas otsuse,
kogesin, et mind riietati otsekui üleloomuliku väega.
Nii otsustasingi, et annan Jumalale oma elu ja tuleviku.
Vaadates su edasisi samme, mida sa tegid,
siis sa läksid Varkausi linna.
Olid seal mitmes koguduses karjane.
Samal ajal tegid diakooniatööd.
Sul oli tahe aidata puuduses kannatajaid.
Need asjad olid sulle üheaegselt Sõna ja leib
nagu ma siit raamatust lugesin.
Diakoonia ja sotsiaalne mõtteviis tekkisid mul üsna noorelt.
Mul oli tahe aidata teisi vastavalt võimalustele.
Selle jätk oli minu kandideerimine diakoonia õpingutele.
Läks nii, et Piiblist tõusid esile teatud teoloogilised küsimused
ja seda ka seoses mu enesehinnangu teemadega.
See aga omakorda viis selleni,
et pidin langetama ühe otsuse seoses sellega,
et mind kui juhiti ülalt linna sotsiaalametisse.
Kogesin, et Jumal avas mulle imeliselt selle ukse.
Hiljem olin lühikest aega lastekodu juhataja.
Seisid mitmeid kordi silmitsi raskete majanduslike olukordadega
ja tundus, et ees on kui suure mäed,
aga sina koos sõpradega otsisid abi palvetest
ja imed sündisid.
Palveelu sai minu jaoks väga kalliks ja tähtsaks.
Nende kogemuste keskel, mida praktiline elu kaasa tõi,
olid selged märgid selle kohta, et Jumal on olemas
ja Ta kuuleb palveid.
Ja et on Jeesus - hea karjane,
kes on ennekõike tulnud hingi päästma.
Aga Ta tahab ka juhtida Püha Vaimu kaudu
ja vahendada abi ka maise leiva kujul.
Võiks öelda, et see on jätkunud nii kogu mu elu siiamaani välja.
Oled palju tegutsenud Kauhaval, mis on su kodukoht
ja ka Varkaudel.
Kuid oled üsna palju tegutsenud ka Lapimaal,
kuulutades suuskadel evangeeliumi.
Olin Lapimaal peale üht haiguse perioodi.
Püüdsin lugemise kaudu põgeneda selle valuliku olukorra eest,
kus kogesin üksindust ja kõrvale jäämist.
Mind huvitas Lapimaa loodus ja kohalike inimeste elu.
See oli ka ajajärk, kus mõtisklesin, kuhu Jumal mind edasi juhib?
Keset kõiki neid mõtisklusi prohveteeris üks inimene mulle,
Olin kümneid aastaid usaldusisikuna Lapimaal tegevuses.
Viimased 10 aastat olin kogu Põhja-Soome tugiisik.
Oled tegutsenud ka vabakiriku liinis erinevaid asju ajades,
miskaudu sind kutsuti Helsingi vabakoguduse karjaseks.
Selles ametis olid vist 5 aastat. - Jah.
- Oled näinud Soomemaad eri kantide pealt ja väga laialdaselt.
Sul oli ka märkimisväärne periood,
mis puudutab meie seast lahkunud Billy Grahami konverentsi Helsingis.
Sa olid koos teiste meestega
selle ürituse korraldamise juhtivtoimkonnas
ja see oli sinu jaoks kindlasti oluline sündmus.
Jah, kui vaadata kogu mu elu, karjääri ja kutsumust.
Mind kutsuti Helsingi Vabakoguduse juhtivaks pastoriks
ja nimetati ühtlasi ka Mission Helsinki peatoimkonda
ning teistesse toimkondadesse.
Ühelt poolt oli see suur asi
olla kaasas sellise suursündmuse organiseerimisega,
mis võttis aega umbes aasta.
Samal ajal oli see kristlaste ühtsuse tuleproov.
Meid osales sellel üritusel
kõigist suurtest uskkondadest ja kirikkondadest.
Valmistasime seda üritust koos ette, mille lõppsündmus toimus staadionil.
See toimus 80'ndatel ja on märkimisväärne selle poolest,
et peale seda pole midagi sellist enam toimunud
ja ei tea, kas kunagi enam tulebki.
Aga seal käisid väga paljud inimesed altaril.
Vist mingi 160 000 - 170 000 inimest, kes sealt nädalaga läbi käisid.
Statistika järgi osales üritusel 183 000 inimest.
See, mis eriti raputas, oli Billy Grahami kutse minna ette
ja kohtuda Jumalaga, et leida abi elulistes vajadustes.
Sel samal nädalal käis altaril umbes 9500 inimest.
See on suur hulk.
Tean seda, et paljud, kes täna on usklikud,
saidki seal usklikeks.
See oli selline periood,
mis jääb Soome kristlikus ajaloos eriliseks perioodiks.
Selle märkimisväärsus peitub selles, et see andis tõuke
kristlaste ühinemise teoks saamisele üle kogu Soome.
Tekkisid püsivad töörühmad ja ühistöö viisid.
Nendest paljud on veel kristlikul põllul olemas.
Sinu töö pole piirdunud ainult Soomega.
Oled käinud ka mujal.
Kõige värskem tööpõld on sul Hispaanias.
Just Hispaania lõunaosas.
Räägi pisut ka sellest tööst ja mis seal kõik on toimunud.
See on seotud sellega,
et haigused ei jäänud vaid mu noorusaastatesse.
Ajapikku tekkisid vaevused ka südamega seoses ja mujalgi.
Umbes 10 aastat tagasi prohveteeris keegi mulle,
Nii läkski,
mispeale olen kogenud tervenemist ja mu süda töötab hästi.
Ühtlasi aga sain ka kutse Hispaaniasse.
Algul olin seal ühes soome koguduses.
Olin seal nn. "talvepastor" vähemalt 3 kuud.
Mul on sõber - Pedro Castro, kes on hispaanlane.
Ta on elanud Soomes ja tal on soomlasest naine.
Ta kutsus mind Lõuna-Hispaaniasse paljurahvuselistesse kogudustesse.
Siis hakkasingi paar korda aastas seal käima.
Teenisin tol ajal neid kogudusi
ja olen käinud ka paarikümnes rahvusvahelises koguduses
Põhja-Aafrikas.
Sa olid Hispaanias eri kohtades.
Meenuvad sulle mõned sellised sündmused,
kus Jumala vägi tuli eriti hästi esile palves või mõnel muul viisil?
Olgu selle kohta veel taustaks öeldud,
et kui ma usklikuks sain, sain aru, et Jumal on imede Jumal.
Ja kuigi Jeesuse jaoks on hingede päästmine kõige olulisem,
teeb Ta ka füüsilises sfääris imesid nii nagu omal ajal.
Näiteks haigete tervenemised.
Minu juuresolekul on neid toimunud suur hulk.
Näiteks olime naisega Almeria kandis, kuhu inimesed olid kokku tulnud.
Pedro kutsus nad kokku.
Tunnistasin neile usust ja palvetasin nende eest.
Pedro ütles, et seal on üks eriti haige mees,
kes vajas erilist abi.
Muidugi me palvetasime ta eest.
Varsti selgus, et ta oli terveks saanud.
Tal oli raskemat sorti haigus - soolte vähk.
Arstid ei saanud teha muud, kui vaid aidata raviga,
sest ta süda oli nii nõrk, et operatsiooni ei saanud teha.
Siis saime teada, et ta sai usklikuks ja et ta oli terveks saanud.
Ta näitas mulle varasemat pilti, kus ta oli kõhna mees.
Kuid peale tervenemist oli ta laiaõlgne, innukas
ja jõudu kogunud mees.
Ta aitas innukalt kaasa toidu jagamisel.
Ta kandis raskeid kandameid ja rõõmustas tervenemise pärast.
Aafrikas oli üks pereisa,
kes sai minna tagasi tööle, kui ta nägemine taastus.
Oli palju muidki juhtumeid, kus haigustest terveneti.
Suurim asi oli see, et inimesed said usklikeks.
Iga kord tuli usule mitte vaid üks, aga rohkem inimesi.
Püha Vaimu ligiolu õhkkond oli nii tugev,
et see oleks olnud imelik, kui imesid poleks sündinud.
Jumal tegutseb seal ja sinna tekkib uusi kogudusi.
Kuid usun, et Jumal tegutseb ka Soomes
ja nägemus on see,
et Jumalal on oma külastusaeg ka Soome jaoks.
Ta tahab ilmuda ja anda Soomele ärkamise aja.
Meil usklikel on tähtis elada selle nägemuse järgi.
Ennekõike kuulata, mida Jumal meile räägib ja näitab.
Sest Temal on hea tahe ja hea plaan ka Soome jaoks.
Et me valmistuksime selleks
ja et meil oleks üksmeel erinevate koguduste vahel.
Et me astuks ühte sammu,
kui Jumal laseb oma aul langeda Soome üle.
Nüüd aga on vaba mikrofon. Ütle, mida Jumala Vaim sulle annab.
Ma soovin, et me palvetaksime
ja paluksime Jumala õnnistust.
ja lase neil olla kui lampideks selle rahva seas.
Anna valgust ellu ja juhtimist Püha Vaimu kaudu.
Aitäh Jumal, et veel on armuaeg ja veel on päästepäev.
Aitäh, et taevauks on veel avatud
ja igaühel on õigus oma patud andeks saada
Jeesuse nimel ja veres.
Saada osa Püha Vaimu väest, selle juhtimisest ja plaanist,
mille sina, Jumal, oled igaühele määranud.
Aitäh Jumal, et õnnistad niimoodi igat selle saate vaatajat.
Lase kogeda, et iga elu jaoks on hea eesmärk
ja hea taevase Isa plaan,
kus Sina, Jeesus, oled Päästjana ja hea karjasena osalisena kaasas!
Aitäh Jumal, et lased Püha Vaimu kaudu
õlil voolata nii,
et Soome rahva seas on palju neid, kes on tarkade neitside sarnased,
kui Jeesus neile järgi tuleb.
Jumal õnnista meid kõiki nüüd ja edaspidi.
Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel, aamen!
Aitäh Esko Taipale,
et tulid Pohjanmaalt siia stuudiosse rääkima oma elust,
aga ka sellest, et meil on elav ja suur Jumal,
kelle juurest kogu rahvana varjupaika leida,
elades selle kindla teadmisega edasi.
Aitäh ja õnnistusi sulle nii Hispaania tööks
kui kõikjale mujalegi.
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa