ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares ja mu tänane külaline on Esko Rautio.
Tere tulemast! - Tänan!
Sa tuled Raahest.
Räägi oma taustast, alustades perest, kus sa sündisid.
Ma sündisin maal ühes külas.
Mu kodu oli tavaline maakodu.
See oli rahulik võrreldes sellega, mis praegu maal on.
Meie peret tabas suur mure, kui mu vanaisa suri kopsuhaigusse
ja seejärel, 2 aastat hiljem, suri mu isa.
Muidugi oli see väga kurb ja raske aeg.
Mu ema elas selles maakodus koos oma ämmaga.
Nende vahel oli hea läbisaamine ja üksteise mõistmine
ja nii nad siis tulidki toime päevast päeva ja aastast aastasse.
Ja nii jäime ka meie, 5 last, isa surma järel ellu.
Mina olin isa surma ajal 6-aastane.
Noorim oli siis 6-kuune ja ta ei mäleta isast midagi.
Mina natuke mäletan, kuna olin siis 6-aastane.
Te perre sündis u igal aastal uus laps. - Nii oli.
Kuidas sellises olukorras, kus oli suur pere -
viis alla kooliealist last,
kõik need maatööd tehtud said?
Ema oli tarmukas inimene, kes võttis majas kui peremehe rolli.
Ta tegi tööd õues, maalapil.
Väljas oli vaja teha sügiskündi, kevadel maaharimist ja külvi.
Ema sai nende töödega hästi hakkama.
Vanaema oli koos meie, lastega tares.
Ta sai meiega väga hästi hakkama
ja me lastena austasime oma vanaema väga.
Ta ketras lõnga.
Vahel toodi ka kangaspuud sisse ning kooti usinasti vaipu.
Neid vaipu kasutati siseruumides.
Kuidas toimusid tööd hobusega ja kuidas tehti kevadkülvi?
Meil oli hobune.
Hobusega käisime meiereis.
Külas oli oma meierei.
Juba poisist peale käisin hobusega meiereis.
Hobusega käisin ka veskil.
Me lähedal oli veski, mis töötas veejõul.
Seal käisin poisist peale.
Oli päris raske,
kuna sinna pidi minema juba varahommikul.
Oli ütlemine:
"Varakult minnakse kirikusse..."
Vabandust!
"Varakult minnakse veskile ja hiljem kirikusse,
siis saab peagi õhtale."
Su esivanemate seas oli ka palveinimesi?
Jaa, mu vanaemal oli kristlik taust.
Ma ei tea, kas ta ka päriselt usklik oli,
aga mingil moel usklik ta oli.
Ta kutsus lapsed pühapäeval kokku ja avas köögilaual suure paksu Piibli.
Ta luges sealt meile erinevaid kirju.
See on nii ilusasti meelde jäänud, et vanaema seda luges.
Me sellest suurt midagi aru ei saanud, aga ta luges ja midagi jäi ka meelde.
Teid oli 5 last ning ema tegi suuremaid töid.
Vanaema aitas lapsi siseruumides.
Aga toidust teil puudust polnud. - Ei olnud.
Maa andis igal aastal viljasaaki, nii et leib laualt otsa ei saanud.
Kari oli laudas ja sealt saime piima.
Üleliigne piim viidi meiereisse.
Tööd jätkus. Tööpuudust polnud.
Sinu noores eas hakkasid teil evangelistid käima,
kes tulid teie külla, mis asus nö kui Vanajumala selja taga
Sellest lähtuvalt leidsid ka sina evangelisti ameti, kuid sellest hiljem.
Kuid mis toimus, kui need tegelased käisid?
Oulus oli üks inimene, kelle nime ma ei nimetaks.
Ta palvetas Oulus,
et Jumal saadaks me kodukülla evangeliste.
Jumal kuulis neid palveid.
1948. a. jaanuaris ilmusid 2 naisevangelisti me külla.
Nad pidasid me kodukülas vaimulikke koosolekuid.
Nad mängisid kitarri.
Nad laulsid ja rääkisid.
Selle tulemus oli see, et meile tuli ärkamine.
Olin oma peres esimene, kes sai usklikuks, olles 17-aastane.
Seejärel tulid usule mu mõlemad vennad.
Siis said usklikeks mu vanaema ja ema.
Samuti ka mu õde.
Sellest algas me kodus uus, imeline eluperiood.
Mõelda, et Oulus saab keegi Jumalalt üleskutse palvetada.
Selle tagajärjel näeme,
kuidas Jumal valvab ja plaanib kogu aeg.
Jah.
See oli märkimisväärne, et Jumal kuulis neid palveid
ja selles kauges külas tekkis ärkamine.
Meie küla 30 inimest said mõne aasta jooksul usklikeks.
Oleks selliseid lugusid tänapäevalgi, muutuks Soome kindlasti.
Seda me loodame ja palume.
Sinust sai hiljem evangelist.
Kuidas see kõik juhtus?
Mu ema soovis, et minust saaks maja peremees,
kuna olin poistest vanim.
Nii hakkasingi peremeheks kandes hoolt majapidamise eest.
Õppisin varakult kõik tööd ära ja tegin seda tööd hea meelega,
tundes sellest ka rõõmu.
Aga Jumalal oli teine plaan mu usuletuleku järel.
Ta hakkas mind seespidiselt mõjutama.
Evangeeliumi tahtsid kuulata kõik erivanustes inimesed.
Alguses rääkisin oma kodukandis - oma kodukülas
ja siis naaberkülades, kus pidasin vaimulikke koosolekuid.
Hiljem mõjutas Jumal asju selliselt, et pidin minema kaugemale.
Nii läksin koos vanema töökaaslasega Torniojoe kaldale Rootsi piirile.
Seal kuulutasime evangeeliumi ja Jumala abiga tekkis seal ärkamine.
Inimesi sai usklikeks suurel hulgal. Torniojoe äärde tekkis palju kogudusi.
Su sõbrad vaheldusid,
nii et sul olid tihti uued sõbrad seltsiks kaasas.
Olin nii palju andetu,
et ei suutnud üksi vaimulikke koosolekuid pidada,
vaid vajasin selleks ka kaaslasi.
Lugedes Piiblit, nägin sealt,
et Jeesuski läkitas inimesi kahekesi välja.
Nii palusingi oma töökaaslasi kaasa.
Mul oli 7 erinevat töökaaslast.
Kõik olid justkui mehed metsast.
Nad austavad mind veel tänapäevalgi selle eest,
et olin justkui Paulus,
kes kutsus enda juurde noori Timoteoseid.
Nii hakkasingi oma elus evangeeliumi kuulutama.
Sellest sai sul elukestev amet. - Jah.
Olen väga tänulik selle eest,
et olen saanud teenida elavat Jumalat.
Olen saanud teenida ka seitset erinevat kogudust.
Sest ka Piiblis mainitakse Ilmutuse Raamatus
seitset Väike-Aasia kogudust.
Jumal on ka mind üsna sümboolselt mõjutanud,
nii et olen saanud teenida seitset erinevat kogudust
nii Põhjas, kui ka Lõunas.
- 7 on Jumala täiuslik arv. Just nii.
Sellest on Piiblis palju juttu.
Sa pole evangeeliumi töös piirdunud ainult Soomega.
Oled käinud ka Venemaal ja Rootsis.
Kuidas kommenteeriksid oma tööd Soomes?
Selle küsimuse peale tuleb meelde,
kui olin oma esimeses kohalikus koguduses Lapimaal.
Külastasin esimest korda seda linna.
Seal toimusid maakonna päevad.
Oli õhtune teenistus, mis oli ühtlasi üldine teenistus.
Sinna tuli ka väljaspoolt palju inimesi. Ka teistest kogudustest.
Lisaks veel töötegijad.
Mulle usaldati koosoleku lõpetamine.
Jutlus oli peetud, koor oli ära laulnud
ja ühislaul oli ka ära olnud.
Mul oli pinge sees, et kuidas saan koosoleku lõpetamisega hakkama?
See on ju nii vastutusrikas asi!
Lugesin Piiblit ja lehitsesin seda niimoodi.
Korraga avanes Saamueli raamat, kus Saamuel ütles Saulile:
"Peatu siin hetkeks, ja ma teatan sulle Jumala sõna."
Sealt sain ka oma teksti ja läksin kantslisse.
Kui kantslisse astusin, siis kirikusaali tagaosas avanes uks
ja sisse astus tundmatu mees.
Kuna kõik kohad olid täis,
ütlesin rahvale: "Kas saaksite natuke koomamale võtta,
et see inimene, kes sisse tuli, võiks ka istuma saada?"
Inimesed võtsidki veel rohkem kokku.
See inimene tuli saali keskkohta ja istus pingile.
Siis lugesin seda teksti.
Ma rääkisin Saulile.
Ma ei teadnud, kas keegi Saul oli seal või mitte,
aga ma sain südamele ja Jumal andis mõista,
et nüüd tuleb sõnum Saulile.
Jumal ütles: "Peatu nüüd hetkeks! Mitte pikalt, aga hetkeks
ja ma ilmutan sulle selle Jumala sõna."
Siis jagasin Saulile seda sõna koosoleku lõpus
ja küsisin: "Saul, kus sa oled?
Kas tahaksid võtta vastu selle Jumala kutse?"
See mees, kes oli just sisse tulnud, tõusis pingilt püsti ja ütles:
"Mina olengi see Saul, kellele sa rääkisid!"
Kutsusin ta ette ja me põlvitasime koos.
Õnnistasin teda ja kuulutasin andeksantuks
kõik ta minevikus olnud halvad teod ja patud.
Saul sai sel õhtul päästetud.
Temast sai koguduses vastutav töötegija.
Temast sai me seminari majandusjuht.
Ka tema naine ja ema said usklikeks.
Tema vend, kes oli sõjaveteran, sai ka usklikuks. Ta oli täitsa pime.
Tema naine sai usklikuks.
Venna perest 2 tütart said samuti usklikeks.
Nii et niimoodi läks Jumala õnnistus Saulist edasi kogu ta suguvõsale.
Sa mõistsid, mis ülesande Jumal sulle andis.
Sinu "vastuvõtja" toimis. Püha Vaim sai selle sulle edasi anda.
Aga kui sul oleks olnud mingi religioossuse vaim takistuseks,
poleks sa suutnud seda tõlgitseda.
Jah.
See on tähtis asi, et Jumala Vaim saaks mõjutada suuremalgi määral.
Mul on mõned kogemused, kus Püha Vaim on eriliselt mõjutanud.
Ta on andnud sellise sõna,
millest pole osanud eelnevalt mõeldagi.
Samas muidugi mõjutab Jumal ka eelnevalt,
et saaks kõnet ette valmistada.
Ka see on Jumala Vaimu töö.
Aga vahel on ka erakorralised juhtumid.
Jumal näeb vastuvõtvas pooles,
millal on see õige hetk, mil see sinna tuua.
Kas siis, kui sa hakkad rääkima või enne koosolekut jne.
Ta peilib meid üsna palju.
Räägiksin teisest juhtumist, mis toimus Oulu lähedal.
Olin asendamas kohalikku pastorit, kes oli suvepuhkusel.
Oli teisipäeva õhtu.
Pidin olema koguduse palvetoas koosolekul,
kuid sinna minnes ütlesin vanemate kogule,
et korraldagu nad ise see koosolek,
kuna olin näinud tol ööl unenäo, et pean minema kõrval asuvasse külla
kus oli kuulutatud välja vaimulik koosolek.
Nägin unes, et püüdsin õngega kala.
Viskasin õnge, kala näkkas ja ma tõmbasin selle veest välja.
Vaatasin, kuhu saaksin selle kala panna?
Samas oli ämber.
Võtsin selle vett täis ja panin esimese kala ämbrisse.
Siis viskasin taas õnge vette.
Nägin siis unes, et 4 kala tuli.
Siis viskasin veel õnge ja siis näkkas eriti kole kala.
Mõtlesin, et see on vanakuri ise, kes õnge otsa jäi.
Tagantjärgi küsisin, et kuidas nendega on?
Miks näidati mulle viimast kala kui kurja kala?
Mulle öeldi, et see viimane oli nii suurtes pattudes,
et ta ajas kogu oma piirkonnas inimesi pöörasteks ja patustama.
Unes näidati, et see on kuri kala.
Aga Jumal päästis ka selle kurja kala. Aamen!
Jumal näitas eelmisel ööl unes, et ma sain 5 kala.
Sellel koosolekul tulidki need 5 kala.
Sinu evangeelsed reisid ei piirdunud ainult Soomega.
Te tegite kümneid reise ka Venemaale.
Tegelikult Nõukogude Liitu.
Jah.
Raahe sõpruslinn on Tšerepovets Vologda oblastis, Venemaal.
Seal on suur rauatööstus. Nagu Raahes on Rautaruukki.
See oli Raahe sõpruslinn.
Ma sain esimest korda Tšerepovetsisse kaasa
koos tehase delegatsiooniga.
See läks sinna vastukülaskäigule.
Tšerepovetsi omad olid käinud Raahes
ja see oli siis vastukülaskäik.
Minemas oli mitte rohkem, kui 4-5 inimest.
Helistasime, et kas me - usklikud, võime ka kaasa minna?
Et ka me tahaks minna, kuna see on ju me sõpruslinn.
Meid lubati kaasa.
Me läksimegi.
Reisil ütles keegi tundmatu proua, kes kaasas oli:
"Te viite neile muidugi neid Piibleid!"
Ütlesin: "Jah."
Ma ütlesin veel, et näljaseid peab toitma.
Seal on suur nälg.
Nad vajavad elavat leiba.
"Pean neid raamatuid samaväärseteks muinasjutu raamatutega", ütles proua.
Talitsesin end ega öelnud midagi vastu.
Aga kui hakkasime tagasi sõitma,
siis raudteejaamas oli see põhidelegatsioon,
keda polnud keegi ära saatmas ja nad olid väga tõsise olemisega.
Aga meid, usklikke, saatsid jaamas koorilauljad.
Meiega jäeti hüvasti, kallistati ja musitati põskedele.
See oli eriti soe ja mõnus mälestus.
Läksime rongi ja sama proua ütles: "Paistab, et teil on siin sõpru!"
Ütlesin vastu: "Peab mainima,
et seda pole teinud see "muinasjuturaamat",
vaid seda tegi Jumala Sõna."
Proua jäi vait. Ta ei rääkinud pikka aega midagi.
See puudutas teda sügavalt.
Evangelistina on sul selliseid elu kõrghetki olnud palju.
Aga neid on ka majanduslikus plaanis,
sest sa läksid sellele tööle sisuliselt tühjade kätega.
Vastab tõele.
Minnes evangeelsele tööle, ei toetanud kogudus mind üldse.
Ma ei saanud ka kuskilt palka.
Kõike, mida vajasin, tuli paluda läbi palvete.
Pidasime ühes külas nädal aega koosolekuid.
Meil said puhtad riided otsa.
Palvetasime vaikselt koos kaaslasega:
"Jumal, kui Su tahe on, et me siin külas edasi oleksime,
siis Sina saad anda meile puhtad riided.
Et saaksime laupäeval sauna ja selga puhtad riided."
See koosolek toimus ühes majas
ja me polnud nendel koosolekutel võtnud kordagi üles ühtki korjandust.
Selle maja köögi kõrval olev kamber oli ühele kaupmehele välja üüritud.
Kuna võisime seal majas ööbida,
siis kuulsime hommikul, kui kaupmees tuli,
sest oli kuulda kolinat.
Läksime ta käest küsima, kas tal meeste aluspesu ka on,
öeldes vajamineva numbri.
Kaupmees ütles, et on küll.
Ta tõi letile näha.
Ja head sõbrad,
eelmisel õhtul läks rahvas peale koosolekut sinna poe poolele,
kus üks inimene olla öelnud:
"Me pole kordagi nende jutlustajate heaks
korjandust kokku pannud.
Tehkem seda siis täna õhtul!"
Nii lastigi kaabu ringi käima ja võeti üles korjandus.
Hommikul küsisime, palju see aluspesu maksab?
Kui kaupmees hinna ütles,
jäime kaaslasega üksteisele otsa vaatama.
Eelmisel õhtul andis Jumal 5 penni täpsusega nii palju raha,
et saime omale uue aluspesu osta.
Sul on suur pere.
Perel on vaja raha igasugusteks väljaminekuteks.
Kuidas sa oled need rahad saanud?
See oligi probleem. Aga raha oli. Nii imeline on käia Jumala juhtimises.
Vahel anti hüvastijätu hetkedel raha ka otse pihku.
Kui abiellusin, oli mu naisel amet.
Ta oli meditsiiniõde, kes teenis inimesi.
Tema sai palka.
Tema palk on olnud abiks, et oleme tulnud toime oma abielus.
Meil on 3 last ja me oleme hakkama saanud.
Ma ei tea, kuidas tänapäeva evangelistidega on
ja palju neid üldse on,
aga kas nad oleks ka nõus
viima sellistel tingimustel Jumala Sõna Venemaale, Soome jne.?
Ma natuke kahtlen selles, kas ikka leidub selliseid?
Palgatase on nagu see on ja see peab olema,
millest saan ka igati aru.
Aga meiesugustest, kes on käinud, on tekkinud tüvest kasvav puu.
Me näeme, et maades nagu Iraan ja India
valitseb suur tagakius.
Aga just seal toimub väga palju usuletulekuid.
Samas kui turvalises Põhjalas
annab sotsiaalhoolekanne inimestele selle peamise turvatunde,
nii et siinkandis evangeliseerimisel pole edu.
See on tõsi.
Me elame liiga heal maal selles võtmes,
et kõik pensionärid võivad pidada rahulikku pensionipõlve
nagu minagi seda saan.
Pension on väike,
aga ma olen tulnud toime ka väikese palgaga.
Aga inimeste nõudmised on praegu teistsugused kui olid enne.
Enne, kui läheme lõppsõna ja lõpupalve juurde,
siis milline on su elus selline Jumala ime või asi,
mida sa kunagi ei unusta?
Neid on muidugi palju erinevaid,
kuid see on suur asi, et olen näinud inimeste usuletulekut.
Teiseks olen näinud,
kuidas Jumal on nad täitnud Püha Vaimu tulega.
See on ka suur asi,
et Jumal ristib usule tulnud inimesi Püha Vaimuga.
Neist saavad uued loodud, kes hakkavad elama uut elu.
Nad on Jumalale vastuvõtlikud.
Usun, et see on suur "palk", mida oled oma tööga teinud,
olles kogunud aardeid taevasse.
Nii see on.
Ja nagu just ütlesin -
olen väga tänulik selle eest, et olen saanud teenida Jumalat.
Räägiksin veel natuke oma kallist emast.
Ta haigestus raskelt kurguvähki ja oli Oulu haiglas.
Ta kirjutas mulle, kui ma siin koguduses teenisin:
"Kuule Esko, ma olen nii palju halba teinud,
et kas ma ka kunagi võin üldse saada oma patud andeks?
Ma olen lootusetu."
Kirjutasin oma emale lihtsa kirja:
"Kallis ema, Jumal tahab kohtuda sinuga.
Jeesus on ristil lepitanud meie kõigi halvad teod ja patud.
Ema, sa võid pöörduda Tema poole ja uskuda ning loota Tema peale
ja ühtlasi ka haigena palvetada Tema poole."
Tema kurk oli umbes. Siit läks kanüül, mille kaudu ta hingas.
Kui ta me seast lahkus, ütles medõde,
et ta pole kunagi näinud nii õnnelikku minejat,
kui oli proua Rautio.
Ta ainult kiitis Jumalat, kui ta igavesele unele uinus.
Nüüd aga ütle vaatajatele,
mida Jumala Vaim su südamele annab.
Head vaatajad, kes te jälgite seda saadet.
Ma ütlen teile:
inimesel on suurepärane võimalus pöörduda elava Jumala poole
ja loota Tema Poja - Jeesuse peale, kes on patuste sõber ja vabastaja.
Ta ei lükka enese juurest kedagi ära, kes Tema juurde tulevad.
Ta tahab anda meile armu ja andestada meile me mineviku.
Ta tahab kinkida meile uue elu ja tuleviku.
Aitäh, Esko! See oli midagi sellist, millega on hea saadet lõpetada.
Siin oli evangeeliumi tähtsaim sõnum ja suur arm Jeesuselt.
Aitäh, et tulid siia saatesse ja Jumal õnnistagu sind ja su peret!
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa