Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani on Jorma Rämö. Tervetuloa. - Kiitoksia.
Olet syntynyt Kanta-Hämeessä mutta -
sinussa ei ole sitä jäykkyyttä, mitä on hämäläisissä.
Se kai selittynee, että vanhempasi ovat Karjalasta.
Vanhemmat ovat Karjalasta molemmat.
En tiedä onko se sitä perua mutta en tunne itseäni jäykäksi. - Aivan.
Millainen perhe ja koti sinulla oli?
Se oli maanviljelijäperhe.
Siinä asuivat mummo, pappa, isä, äiti, minä ja minun veljeni.
Joo, kyllä. Maatalous ja maanviljelys hallitsivat sinun nuoruuttasi.
Kyllä, se oli sitä. - Joo.
Sitten myöhemmin tuli sivuammattejakin.
Niin sitten oma tila tuli siihen. Sitten tuli vaimoni Maija kuvioihin mukaan.
Hyvin nuorena tavattiin tanssipaikalla.
19-vuotias olin, kun menin naimisiin. Siis ennen armeijaa olin jo naimisissa.
Joo. Se on aina tärkeä asia, kun ihminen löytää Jeesuksen ja -
näissä ohjelmissa se on tärkein asia.
Miten hengelliset asiat sinulle kehittyivät?
Pikkuhiljaa kehittyivät. Sain jo lapsena... äiti luki Raamattua -
vaikkei silloin ollut henkilökohtaisessa uskossa.
Sitten oli mummu, joka oli 20-vuotiaana tullut jo uskoon.
Mummu piti huolen virrenveisuusta illalla, hengellisestä sanomasta -
ja rukouksesta. Aina, kun ihmisiä tapaa, -
niin yleensä mummu on hoitanut rukouksen.
Mielenkiintoista siihen aikaan tuossa ikäluokassa monet -
vanhemmat näkivät hyväksi, että lapsi menee pyhäkouluun, iltarukoukset -
ja sellaiset vaikka eivät itse halunneet kasvaa syvemmälle uskossa.
Silloin oli tällainen hengellinen ilma- piiri aivan erilainen kuin se on nyt.
Ihmiset, mitkä välttämättä eivät olleet uskossa, kunnioittivat Jumalaa.
Se oli sen ajan henki. - Kyllä.
Sitten aika nuorena, 26-vuotiaana, jos oikein muistan, -
sinulla oli hyvin merkittävä asia.
Joo, olin etsikkoajassa oikeastaan monta vuotta.
Jumala veti, olin kuin kuminauhan päässä ja Jumala alkoi kiristämään -
kuminauhaa pikkuhiljaa. Ei elämässä ollut mitään sillä tavalla vaikeuksia -
mutta Jumalan rakkaus veti puoleensa ja -74 kesäkuun alussa -
sain syntyä uudesti ylhäältä. Jeesus tuli elämääni.
Se oli mahtava asia, kun sain syntyä uudesti ylhäältä.
Aivan, se oli vallankumous elämässäsi. - Kyllä.
Uskoisin, että aika moni ihminen jollakin tavalla ajattelee, -
että minä joskus annan elämäni mutta en tänään.
Nautin vielä vapaudesta ja siitä mitä kuvittelee sen olevan.
Ihminen on siinä mielessä hullu. Minä- kin tein kauppaa Jumalan kanssa.
Anna vielä 1/2 v. olla maailmassa, kun täällä muka on niin mukavaa.
Jumala suuressa armossaan salli senkin kaupankäynnin mutta -
tuli päivä, jolloin kohtasin Jeesuksen. Se muutti elämäni.
Enhän ollut sillä tavalla, siis elin normaalia elämää -
mutta se muutti sisäisen ja ulkoisen elämäni.
Se muuttui. Miten se muuttui?
Tuliko kiinnostus lukea Raamattua ja sillä tavalla tuntea Jeesus paremmin?
Tapahtui asioita meidän ulkopuolella. Ne olivat niin järkyttäviä asioita, -
että se vei jonkinlaiseen ahdistukseen ja pelkoihin.
Raamattu tuli niin rakkaaksi. Raamattu oli mukana -
vaikka Maijan kanssa kauppareissulla. Aina oli Raamattu autossa.
Luin sitä aina. Jumalan Sanassa on voima. - Aivan.
Haluatko tuoda näistä järkyttävistä asioista joitakin esiin?
Oikeastaan kun tulin uskoon niin veljeni sairastui skitsofreniaan -
ja joutui mielisairaalaan. Sitä kesti 15 vuotta.
Se oli todella raskasta aikaa, koska oli maataloutta, yhteisiä asioita -
ja v. -90 hän teki itsemurhan.
Se oli kova juttu mutta jotenkin surutyötä oli tehty.
Katsojillekin haluaa välittää sitä, että monissa sielunhoitotilanteissa, -
kun Sanaa julistan, niin ihmiset kantavat syyllisyyttä, -
että mitä olisin voinut tehdä. Sanon heille, että et yhtään mitään.
Turha kantaa syyllisyyttä. On asioita elämässä mille emme mahda mitään.
Eikä ole selityksiä kaikkiin asioihin.
Ei tämäkään ei ole saanut selitystä. Olen sanonut, että viimeinen -
helppo vastaus elämässäni päättyi, -
kun seisoin itsemurhan tehneen veljeni arkun äärellä.
Siinä miettii kaikkea. - Siinä miettii kaikkea ja sitä ennen kaikkea, -
että hän oli kirkkaasti uskossa ja vaikutti uskoon tulooni -
ja oli esimerkillinen uskova mies. - Kyllä.
Sinulla on kaksi poikaa, jotka jatkavat maataloutta.
Tuliko teille kaikille pojille ja sinulle -
yhtä aikaa tämä maanrakennusurakointi.
Se on poikien juttu. Olinhan mukana alusta lähtien.
Pojat omistaa sen keskisuuren maanrakennusyrityksen.
Maija on siinä mukana. Olemme mukana mutta ei omistajina.
Eläkeläisenä, kun on hyvää aikaa jonkin verran.
Jotain palavereita, tavaratilauksia mutta Maija vastaa taloushallinnosta.
Hän on edelleen mukana. - Aivan.
Mitä viimeisten 20 vuoden aikana elämässä on tapahtunut, -
jos katsotaan hengellisestä perspektiivistä?
80-luvun lopulla -
Toijalaan perustettiin Toijalan katulähetyskoti.
Se oli sellainen yksi etappi.
Sanon, että se oli rääkkääntyneiden ihmisten kokoontumispaikka.
Siellä oli rukouspiiri, seuroja joka sunnuntai.
Siellä kävi paljon ihmisiä ja 4 kertaa vuodessa oli isot päivät.
Syys-, kevät-, talvi,- ja kesäpäivät. Se oli yksi etappi elämässäni.
Joskus Jumala käyttää ihmeellisiä asioita.
Menimme Maijan kanssa kauppaan ja jäin autoon.
Eräs juoppo mies hoipertelee autoa kohti.
Ajattelin, kun ei tulisi tänne.
Hän tuli ja aukaisin ikkunan. Mies kysyy: "Kuka on paras ystäväsi?"
Ihan ympäri päissään. En osannut vastata mitään mutta mies sanoi, -
että Jeesus Kristus on paras ystäväsi. Jumala pisti juopon sanomaan, -
että Jeesus on paras ystävä. - Aamen.
Ihmeellinen merkki. Sen jälkeen hänen puhe sekosi, -
ei mitään tolkkua. Tämä johdatti minut.
Aika paljon tein alkoholistityötä ja vankilatyötä. Se oli etappi.
Nämä ovat ihmeellisiä helmiä, mitä elämässä tulee.
Tulin seurakunnan kuvioihin, olin ollut valtuustossa -80-luvulla -
Kalvolan seurakunnassa. Sitten neuvostoon ja valtuustoon.
Lopuksi olin kirkkovaltuuston puheenjohtajana.
Sitten mentiin näihin suur-seurakunta neuvotteluihin.
Siinä olimme kirkkoherran kanssa reilun vuoden ajan.
Se oli mielenkiintoista ja oppi paljon.
Aivan. Olet hyvin sisältäpäin nähnyt -
seurakuntien kehityksen mm. nyt -
nimenomaan luterilaisen, koska siellä olit. - Yli 20 vuotta.
Siinä varmaan tapahtui monenlaisia asioita.
Voitko vähän avata sitä? - Kyllä sitä voin avata.
Elettiin hyviä aikoja vielä silloin -
mutta kun tämä alamäki lähti tavallaan.
Olen sanonut ja sanon nytkin, -
että silloin kun hylätään Jumala ja Jumalan Sana, -
niin Jumalan siunaus lähtee. Jeesus sanoo, että Hän on seurakunnan pää.
Tänä päivänä on päättömiä seurakuntia kasapäin.
Niitä on aivan liian paljon. Tosiaan vielä toistan sen, kun kansa hylkää -
Jumalan ja Raamatun, niin silloin menemme katastrofia kohti.
Oletan, että et varmaan voinut vaieta kokonaan.
Olet varmaan tuonut ajatuksesi esiin.
Millaista hyväksyntää tai vastustusta olet saanut?
Nykyään sana "suvaitsevaisuus" pitää kaikilla muka olla.
Sanon niin kuin Paavali, että en voinut olla tottelematta taivaallista näkyä.
Jumalan Sana on totuus. Ei ole muuta totuutta kuin Jumalan Sana.
Jeesus sanoo vielä, että Hän on tie, totuus, ja elämä.
Jos hylkäämme totuuden, niin ei ole olemassa tyhjiötä.
Sielunvihollinen täyttää sen ja valitettavasti näemme tänä päivänä -
mihin kansa on menossa. Tämä kansa voi erittäin huonosti henkisesti.
Vielä kaiken lisäksi, kun se on sirpaloitunut eri tunnustuskuntiin, -
niin siellä otetaan joitakin Raamatun- jakeita ja niillä isketään toisia.
Sanoinkin juuri, facebookissa olen jonkin verran mutta en aktiivinen.
Sanoinkin, että ärsyttää se, että heitellään Raamatun sanoja, -
tuomitaan toisia mutta yleensä he eivät itse -
kanna mitään vastuuta valtakunnan työstä.
Se minua surettaa, että heitellään sieltä sivusta.
Luulen, että tämä onkin juuri se, -
että niin kuin joskus Kalevi Lehtinen sanoi, -
että jalkapalloareenalla on parikymmentä ihmistä, jolla on kiire, -
tekevät työtä ja 20.000 ihmistä, jotka osaavat neuvoa ja ovat viisaita.
Tämä on vähän sama tässä.
Ne puhuvat, jotka eivät kuitenkaan itse kanna vastuuta.
On hirveän helppo istua ja uskoa.
Vihollinenkaan ei ole kiinnostunut, jos sinä istut ja uskot -
mutta jos lähdet liikkeelle, että sieluja alkaa pelastumaan -
niin elämä käy mielenkiintoiseksi. - Aivan.
Sinulle ja vaimollesi lähetys on noussut vahvasti sydämelle.
Miten tämä tapahtui?
En ollut lähetyksestä kiinnostunut pätkän vertaa.
Mutta ystävät lähtivät Ecuadoriin lähetystyöhön -92.
Sitten jo aikaisemmin näin noiden ihmisten näyn. Heillä oli näky.
Seurasin heitä tarkasti ja olimme 3 viikkoa Ecuadorissa ja näin tulokset.
Ajattelen, että Jumala laski minun sydämelle tämän lähetystyön.
Vuonna 2005 Jaakob Marineni Intiasta, -
ollut täällä TV7:lläkin, niin hän oli puhumassa eräässä tilaisuudessa.
En tuntenut häntä. Mentiin tilaisuuteen kun käskettiin ja totesin, -
kun hän oli puhunut 2-3 minuuttia, että tässähän on Jumalan mies.
Siinä tilaisuudessa Jumala laski sisimpääni sellaisen lähetyskutsun -
Intiaan, että en ole kokenut elämässä uskoontulon myötä mitään muuta -
niin voimakasta Jumalan kutsua ja kosketusta.
Lähdimme mukaan Intian työhön 2005.
Myöhemmin perustimme järjestön "Hope to India Finland ry."
Teemme lähetystyötä Intiaan järjestön kautta.
Tulimme sieltä maaliskuun alkupäivinä.
Muutama asia. Olimme siellä kirkon avajaisissa.
200 ihmistä mahtuu kirkkoon ja yli 20 ihmistä jätti elämänsä Jeesukselle.
Jokainen hindu, joka jättää elämänsä Jeesukselle -
alkaa maksaa hintaa siitä päivästä lukien.
Olemme joka reissulla nähneet valtavasti Jumalan ihmeitä.
Yli 20 vuodessa Jaakob Marinenin järjestö -
niin nyt on 1006 täysaikaista pastoria ja evankelistaa.
Reilu 1400 seurakuntaa, 5500 orpolasta -
ja lepratyötä tehdään, vammaisten koulua, sairaanhoito-oppilaitosta.
Valtavasti kasvua Intiassa.
Yksi asia on mikä poikkeaa Suomesta. He ovat valtavia rukoilijoita.
Lapsetkin kuudelta -
alkavat aamuhartautensa vai oliko se 5.30.
Kaikki ylistävät, kaikki lapset rukoilevat.
Ei vain yksi lapsi vaan kaikki.
Se, mitä rukouksen kautta tapahtuu -
olen siitä ihmeissäni, miten tämä on mahdollista.
Meillä on tietysti suuri Jumala ja ne ihmiset ovat niin sitoutuneita -
rukoukseen, paastoon ja evankeliumin eteenpäin viemiseen. On Intian aika.
Tulee mieleen, että länsimaissa -
on tällaiset sosiaaliturvat, johon me luotamme.
Ei tarvitse turvata Jumalaan. Se heijastuu myöskin tässä suhteessa, -
että Suomessa on uskonnollisuuden henki pesiytynyt.
Siellä se on vähän sellainen pelastusköysi.
Se on pelastusköysi. Mehän elämme mukavuuslippu alueella.
Meillä on taloudellisesti asiat hyvin.
Valitettavasti se vaikuttaa meihin uskoviin hyvin negatiivisesti.
Ei sitouduta enää, se on tämän päivän ongelma.
Muutenkin on sellaista hyvin ohutta kristillisyyttä.
Se tekee sen, että kun on ohut kristillisyys, -
meiltä puuttuu syvällinen Jeesuksen Kristuksen tunteminen.
Silloin haemme monesti hengellisiin tilaisuuksiin maallista viihdettä.
Se on ongelma. Jumala ei pääse toimimaan.
Myös tämä, että länsimaissa järki on korvannut kaikki muut asiat.
Kun Raamattu sanoo, että se on hullutusta ihmisviisaudelle.
Tässä se korostuu. Usko jää syntymättä.
Kyllä ja sitten kun ajatellaan... tosiaan Intiassa.
Kun tuli esille se, että on kyläkirkko ja niillähän on niitä bambukirkkoja.
Hinduihmiset, jos käärme puree, tulee sairautta, niin he tulevat kirkolle -
rukoiltavaksi vaikka ovat hinduja. Sitä kautta he tulevat uskoon, -
koska Jumalan voima ilmenee siellä. Hindulaisuudessa on vihollisen voima.
Se ei tee mitään hyvää, vain huonoa. Se on ihmeellinen asia.
Heidän luottamuksensa Jumalaan on niin ehdoton.
Pystyykö Jaakobin organisaatio -
tekemään lähetystyötä Intiassa?
Kyllä se kasvu on valtavaa.
Kyliin syntyy seurakuntia ja yksi ihmeellinen asia on Jeesus-kaivot.
Ne viedään hindukylään ja porataan.
Suomalaiset ovat tehneet valtavan määrän jo yli 1000 pitkälle.
900 euroa maksaa kaivo. Sillä on ihmeellinen vaikutus, -
kun tehdään kivipaasi, tämä on elävän veden lähde, Jeesus-kaivo.
Jaakob kertoi, että kaava menee sillä tavalla, -
että he kysyvät, että miksi toitte kai- von Intiaan, kun valtio ei tee mitään.
Hän sanoo, että jossakin päin maailmaa joku rakastaa teitä ja -
haluaa tuoda kaivon. Sitten he kysyvät: "Kuka on Jeesus?"
Olen sanonut, että kaivo vastaa yhtä pastoria alkuvaiheessa.
Ei mene kauaa kun syntyy rukous- ryhmä kylään. Sitä kautta seurakunta.
Miten tämä kokonaisuus, joka Jaakobilla on, -
miten rauhassa se saa toimia, -
koska ainakin tällä hetkellä Intiassa on hyvin hindumielinen hallitus.
Se on äärihinduhallitus. Kyllä hankalaa on.
Jonkin verran pastoreita murhataan ja vaino on käsikosketeltavissa.
He elävät paineen alla ja valtio tarkastuksiensa kanssa -
ja kaiken maailman raportit. Niitä pitää tehdä jatkuvasti.
Koko ajan ollaan veitsen terällä, mitä tapahtuu.
Pitääkö hengellisyys jollakin tavalla peittää, -
niin että sosiaalinen puoli tulisi esille?
Sosiaalinen puoli hyväksytään, kaivot ja tällaiset varmasti.
Sitten tämä hengellisyys, koska hinduhallitus tekee kaikkensa -
hävittääkseen hengellisyyden.
Millaisia tilanteita on? Onko esimerkkejä, -
mitä Jeesus on tehnyt jollekin hindupäällikölle tai tällaisia?
Oli yksi mistä tämä lähti. Oli seurakunta jo olemassa -
mutta kylässä oli eräs vaikuttaja, maanomistaja ja kyläpäällikkö.
Hän sairastui syöpään ja hänet pistettiin sairaalasta pois, -
ettei ole mitään tehtävissä. Jaakob meni tiiminsä kanssa, -
kantoivat lakanan päällä tämän miehen. Hän ei pystynyt liikkumaan.
He rukoilivat syöpäsairaan puolesta ja jättivät siihen.
He menivät jonkin viikon päästä uudestaan. Tämä mies tuli vastaan.
Olemme Maijan kanssa tavanneet miehen. Hän on elossa ollut jo vuosia.
Siitä lähti herätys tähän kylään. Mies tuli uskoon. - Kyllä.
Näitä tapauksia on vaikka kuinka paljon.
Se on heille todellisuutta, ei mitään ihmeellistä.
Sitä tapahtuu arjen keskellä. - Mitenkähän on Iranissa, -
jossa kristittyjä vainotaan hyvin paljon -
mutta sillä tulee valtavasti muslimeja uskoon.
Kuulin Iranista, keskustelin erään henkilön kanssa.
Siellä oli pieni määrä uskovia mutta tällä hetkellä jotain 2 milj. uskovaa.
Herätys menee vainojen keskellä.
Herätys menee vain vainojen keskellä tänä päivänä. Se on tosiasia.
Samoin muualla, Kiinassa, Pakistanissa ja -
joka paikassa sama tilanne. Marttyyreita tulee paljon.
Kyllä tulee. Kiinassa ollaan myös käyty kerran.
Siellä oltiin vain kaupunki- seurakunnissa, ei maalla.
Millaisia unelmia sinulla ja vaimollasi on työssä, -
kun vielä olette terveitä ja nuorehkoja.
Mitä tavoittelette? - Kyllä meidän näkymme on lähetystyössä vahvasti.
Yksi asia on se, että pidämme koti- seuroja. Olemme pitäneet 21 v. - Joo.
Se on oma stoorinsa mutta jokaisen kuukauden viimeinen lauantai.
Se on yksi asia, missä on valtava Jumalan siunaus.
Meillä käy 70-100 ihmistä -
joka kuukauden lauantai. Se on ollut mielenkiintoista.
On tapahtunut uskoontuloja, parantumisia, vapautumisia.
Kotiseurat ja toimimme kristillisellä keskuksella ja lähetystyö.
Tuntuu, että työmäärä on paljon runsaampi kuin työelämässä.
Kerroit, että oli pyydetty puhumaan ja oli monenlaisia -
korkeasti oppineitakin ihmisiä.
Sinulla ei ollut paperilla mitään ja jouduit puhumaan.
Miten selvisit siitä? - Oli ystävän tohtorinväitös tilaisuus, -
mihin oli pyydetty. Ystävä pyysi puhumaan karonkka-tilaisuudessa.
Totta kai lupasin mutta jälkeenpäin aloin miettiä, mitä olen tehnyt?
Miten olen luvannut, kun ei sinne ateistimaailmaan mennä tästä vaan.
Sanoin Jumalalle: "Tämä on sinun juttu."
Olen joutunut usein turvautumaan Jumalan apuun.
En valmistellut mitään. Lähdin ihan kylmiltään.
"Tämä on sinun juttu." Selvisin siitä erittäin hyvin.
Professori oli tullut kysymään tältä henkilöltä, -
että kuka se karismaattinen mies oli?
Sanoin hänelle, että ei pätkän vertaa ollut minun ansiota.
Jumalan Henki täytti minut. - Aivan.
Kyllä Suomi nyt tarvitsisi tätä henkeä.
Sinäkin olet tarkastellut tätä 43 vuotta uskossa olleena.
Minkälaisia ajatuksia, -
joita heität vaimosi kanssa Jumalalle Suomen osalta?
Rukousaihe, mitä olemme Maijankin kanssa rukoilleet, -
on että Jumala laskisi herätyksen hengen Suomen ylle.
Me elämme nyt vaarallisempia aikoja kuin sodan aikana.
Nyt ei ole rukousta sitä määrää mitä oli sodan aikana.
Jumala varjeli kansamme itsenäisyyden.
Nyt olemme todella pahassa paikassa.
Luin netistä, että jos mies synnyttää -
niin olemme todella sairaassa tilanteessa.
Mielestäni, -luin myöskin sen,- niin kun ruvetaan miettimään.
Kun sille tielle mennään, niin missä on se toinen pää?
Sitä ei ole näkyvissä. - Se on katastrofi.
Nyt saat kertoa katsojille, mitä Pyhä Henki sanottavaksesi antaa. Ole hyvä.
Kyllä minun hätäni on tämän kansan puolesta.
Isäni oli sodassa ja -
haavoittui siellä erittäin vaikeasti mutta Jumala varjeli tämän kansan.
Mitä me teemme? Haluan sinulle katsoja sanoa, -
että on käytävä rukoukseen ja paastoon tämän kansan puolesta, -
että Jumala vielä armahtaisi kansaa herätyksen armolla.
Vain laajamittainen herätys voi tuoda -
kansallemme vielä pelastuksen tästä asiasta.
Nyt kun hylkäämme Jumalan Sanan, hylkäämme Jumalan -
ja kuvittelemme, että kaikki on hyvin.
Emme tajua sitä, että ei ole olemassa tyhjiötä vaan -
sen tyhjiön täyttää aina joku.
Kun sielunvihollinen, paholainen saa tilaa siinä tyhjiössä -
niin näemme tänä päivänä, mikä tämä tilanne on.
Nuoriso voi huonosti, lapset, aikuiset voivat huonosti.
Jos ajattelen Intian 5500 orpolasta.
Tavataan niitä 2000-3000 aina kerralla.
En ole yhtään häiriintynyttä lasta nähnyt.
Jos et usko, niin lähde katsomaan. Ei yhtään häiriintynyttä lasta -
vaikka he tulevat ääriolosuhteista.
Uskon, että -mitä olen kuvia nähnyt-
he ovat kaikki hyvin iloisia, lapset ja nuoret.
He ovat kauniisti vaatetettuja vaikka on köyhyyttä ympärillä.
He ovat onnellisia. - Siksi, että siellä on Jumalan Henki.
Aivan. Tämä on varmasti se, mitä me tämän ohjelman kautta -
saamme jättää taivaan Isälle.
Hän kuulee ja että Hänen läsnäolonsa voisi täällä -
lisääntyä ja muuttaa tämän maan jälleen terveeksi.
Aamen. - Kiitos sinulle ja siunausta teidän Intian työhönne -
ja missä muualla lähetystyötä tulette tekemään. Kiitos. - Kiitoksia.
Olet juuri katsonut Isännän Pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177
tai lahjoittaa ruudussa näkyvällä pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola