ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares ja mu külaline on Jorma Rämö.
Tere tulemast! - Tänan!
Sa sündisid Kanta-Hämes.
Aga sinus pole sellist hämelastele tüüpilist jäikust,
mida põhjendab ehk see, et su vanemad on Karjalast pärit.
Jah. Mu mõlemad vanemad on Karjalast.
Ja on see nüüd sellest või mitte, aga ma tõesti ei pea end väga jäigaks.
Milline pere ja kodu sul oli?
Meil oli talunike pere.
Seal elasid ka vanaema ja vanaisa ning isa ja ema.
Samuti ka mina koos oma vennaga.
Nii et maapidamine ja talutööd andsid kogu su noorusele tooni?
Nii oli.
Hiljem tuli kõrvale teisigi ameteid?
Jah. Sain oma maakoha
ja siis ilmus ka mu naine Maija silmapiirile.
Kohtusime tantsuõhtul üsna noortena.
Olin abielludes 19-aastane.
Ehk enne sõjaväge olin juba naisemees.
See on alati tähtis lugu, kui inimene leiab Jeesuse
ja meie saates on see kõige tähtsaim asi üldse.
Kuidas sinu elus need vaimulikud asjad arenesid?
Tasapisi arenesid.
Kui lapsed olime, luges ema meile Piiblit,
kuigi ta polnud siis veel usklik.
Vanaema oli 20-aastane, kui sai usklikuks
ja tema aitas ka kaasa meie kasvatamisel.
Vanaema hoolitses õhtuti vaimulike psalmide lugemise,
vaimulike sõnumite ja palvetamise eest.
Alati, kui erinevate inimestega kohtud,
kuuled ikka vanaemast, kes kandis hoolt palvetamise eest.
See on huvitav, et tol ajal ja selles vanuses
pidasid mitmed vanemad paremaks, et laps käiks pühapäevakoolis,
paluks õhtupalvet jne.
Isegi, et nad ise ei tahtnud miskipärast kasvada sügavamas usus.
Tollal oli vaimne õhkkond hoopis teistsugune kui see on praegu.
Inimesed polnud tingimata usklikud, aga nad austasid Jumalat.
See oli selle ajastu vaim.
Sul juhtus üsna noorelt, vist 26-aastaselt, kui mu mälu ei peta,
üks tähtis asi.
Mu Jumala otsingute aeg kestis palju aastaid
ja Jumal ka tõmbas mind.
Kuid mul oli nagu kummimüts peas,
mistõttu Jumal hakkas tasapisi seda kummimütsi kõvemini pigistama.
Mu elus polnud küll mingeid raskusi,
kuid Jumala armastus tõmbas mind Tema poole
ja 1974. a. juuni alguses sündisingi vaimses mõttes uuesti.
Jeesus tuli mu ellu.
Uuestisünd oli minu jaoks suur asi.
See oli su elus suur pööre. - Jah.
Paljud inimesed mõtlevad,
et annavad kunagi oma elu Jeesusele.
Aga mitte täna.
"Täna naudin veel vabadust ja muud sellega kaasnevat."
Inimene on selles mõttes täitsa hull.
Ka mina kauplesin Jumalaga,
et Ta laseks mul veel pool aastat olla maailmas,
kuna seal oli nii tore.
Jumal oma suurest armust lasi sellelgi sündida,
kuid siis tuli päev, mil ma kohtusin Jeesusega
ja see muutis kogu mu elu.
Elasin muidu tavalist, normaalset elu,
aga see muutis mu sisemist elu ning seejärel ka välist elu.
Kuidas see muutus? Tekkis sul ka huvi Piiblit lugeda,
et sel moel paremini Jeesust tundma õppida?
Tol ajal toimus me elus palju raputavaid asju,
mis viisid teatud meeleheite- ja kartuseni.
Piibel aga sai mulle nii armsaks, et see oli mul kaasas nii autos
kui ka poereisidel koos Maijaga.
Kui tekkis aega, siis lugesin seda, sest Jumala Sõnas on vägi.
Soovid sa ka nendest vapustavatest asjadest
mõne näite tuua?
Samal ajal, kui usklikuks sain,
haigestus mu vend skisofreeniasse ja sattus psühhiaatriahaiglasse.
Kogu see lugu kestis 15 aastat ja oli tõeliselt raske aeg,
kuna meil oli ühine talupidamine ja muid ühiseid asju.
1990. a. tegi ta enesetapu.
See oli raske löök.
Aga vaatajatele tahaksin öelda,
et kui olen ka mitmel hingehoiukoosolekul
Jumala Sõna kuulutanud,
siis olen näinud inimestes süütunnet.
Nad küsivad: "Mida ma oleksin saanud teha?"
Ütlen neile: "Mitte midagi!"
Asjatu on kanda süütunnet.
Elus on asju, kus me ei suuda midagi ära teha.
Meil pole kõikide asjade jaoks seletusi.
- Ei ole.
Olen mitmes oma kõnes öelnud, et viimane lihtne vastus minu elus oli,
kui seisin enesetapu sooritanud venna kirstu kõrval.
Seal võib kõike mõelda.
Jah.
Ta oli enne seda usklik ja veel siiralt usklik.
Ta mõjutas ka minu usule tulekut. Ta oli näidisusklik.
Sul on 2 poega, kes jätkavad talu pidamist.
Kas sinu ja su poegade jaoks saabus maatöö periood üheaegselt?
Olen juba algusest peale seal tegev olnud.
Poisid omavad üht keskmiselt suurt maaehitusfirmat.
Maija on ka seal tegev. Ka mina. Aga me pole omanikud.
Ma teen seal üht-teist,
viies läbi koosolekuid ja tellides kaupu vms.
ja Maija hoolitseb majandusliku poole eest.
Mis su elus viimase 20 aasta jooksul vaimulikus mõttes toimunud on?
80'ndate lõpus loodi Toijalasse Toijala Tänavamisjoni Kodu.
See oli üks selline etapp mu jaoks.
Tegu oli nn vintsutatud inimeste kogunemiskohaga.
Seal oli palvering ja igal pühapäeval erinevad ringid.
Seal käis palju inimesi ja 4 korda aastas toimusid pidustused.
Sügispäevad, talvepäevad, kevadpäevad ja suvepäevad.
See oli üks etapp minu elus.
Vahel Jumal kasutab imelisi asju.
Kord läksime Maijaga poodi. Mina jäin autosse.
Üks purjus mees tuikus meie auto suunas.
Mõtlesin: "Oleks, et ta meie auto juurde ei tuleks", aga tuli.
Avasin akna ja see mees küsis: "Kes on su parim sõber?"
Ma ei osanud midagi vastata.
Mees ütles: "Jeesus on su parim sõber!"
Jumal saatis selle purjus mehe mulle ütlema,
et Jeesus on mu parim sõber.
See oli üks imeline märk.
Kogu ta ülejäänud kõne oli suht segane ja arusaamatu.
Kuid see kõik juhtis selleni, et hakkasin tööle alkohoolikutega
ja tegin ka vanglatööd.
See oli etapp, kus nägin me elu imelisi pärleid.
Siis tegin kogudusetööd.
Olin 80'ndatel Kalvola koguduse juhatuses.
Edasi olin kirikuvalitsuse esimees.
Edasi osalesin suurkiriku läbirääkimistel,
olles aasta jagu me kirikuõpetaja kõrval.
See oli väga huvitav aeg, mille käigus õppisin väga palju.
Oled näinud koguduste arengut seestpoolt.
Eriti just luteri kiriku oma, kuna oled ise seal olnud.
Jah. Üle 20 aasta.
Nende üle 20 aasta jooksul juhtus seal nii mõndagi.
Valgusta meid natuke nendest asjadest.
Need ajad olid veel head ajad.
Kuid siis algas allamäge minek.
Olen alati öelnud ja ütlen ikka,
et kui hüljatakse Jumal ja Jumala Sõna,
siis sellega kaob ka Jumala õnnistus.
Jeesus ütleb, et Tema on koguduse pea.
Tänapäeval on peata kogudusi lademeis.
Neid on liiga palju.
Kordan veel seda, et kui rahvas hülgab Jumala ja Piibli,
siis me liigume katastroofi suunas.
Eeldan, et sa pole nende aastate jooksul vait olnud.
Oled kindlasti neid oma mõtteid ka jaganud.
Millist heakskiitu või vastuseisu oled kogenud?
Sõna "sallivus" peaks justkui meile kõigile tuttav olema.
Kuid ma ütlen nagu Paulus:
"Ma ei saanud jätta täide viimata oma taevast kutsumist."
Sest Jumala Sõna on tõde.
Mingit muud tõde peale Jumala Sõna pole olemas.
Jeesus ütles, et Tema on tee ja tõde ja elu.
Kui me selle tõe hülgame, siis pole olemas tühja kohta.
Hingevaenlane täidab selle tühja koha.
Kahjuks näeme täna, kuhu see rahvas on teel.
Sel rahval läheb eriti halvasti. Seda vaimulikult siis.
Ja veel, kui ollakse killustatud erikonfessioonidesse,
siis seal võetakse need Piibli peatükid ja lajatatakse teistele.
Jah. Ma jälgin Facebooki, kuigi ise seal aktiivselt ei osale,
kuid mind ärritab see, et loobitakse Piibli sõnu
ja mõistetakse kohut üksteise üle.
Aga inimesed ise ei vastuta mingilgi määral Jumalariigi töö eest.
See paneb mind muretsema, et nö lahmitakse.
Ma arvan, et see just ongi see nagu Kalevi Lehtinen ütles.
Nagu jalgpalliväljakul,
kus on paarkümmend inimest, kellel kõigil on kiire,
kus kõik teevad tööd.
Samas on seal paarkümmend tuhat inimest,
kes oskavad õpetada ja on nö. targad.
Siin on sama lugu,
et suured rääkijad on just need, kes ise ei taha vastutada.
Jah.
Väga lihtne on istuda ja uskuda.
Ka hingevaenlasele on see hea, kui vaid istud ja usud.
Aga kui hakkad liikuma ja hinged saavad päästetud,
muutub elu huvitavaks.
- Misjon on tõusnud tugevalt sinu ja su naise südamesse.
- Kuidas see juhtus?
Ma polnud karvavõrdki misjonist huvitatud.
Mõtlesin, et see on teiste teema.
Aga meie sõbrad läksid 1992. a. misjonitööle Equadori.
Nägin juba varem nende inimeste nägemust.
Neil oli nägemus.
Jälgisin neid väga hoolikalt.
Olime Equadoris 3 nädalat
ja ma nägin selle töö tulemusi.
Siis panigi Jumal mu südamele misjonitöö.
2005. aastal rääkis Jakob Marinen Indiast,
kes on ka TV7's esinenud,
ühel teenistusel.
Mina teda ei tundnud.
Läksime, nagu kästud, sellele teenistusele.
Ta oli rääkinud vaid paar-kolm minutit
ja ma mõistsin, et see on Jumala mees.
Sel teenistusel panigi Jumal mu sisse misjonikutse Indiasse.
Ma polnud sellist võimast Jumala kutset
usule tulekust peale kunagi kogenud.
Nii läksimegi 2005. a. kaasa India tööle,
rajades hiljem ühingu Hope to India Finland RY.
Tegime selle ühingu kaudu Indias misjonitööd.
Tulime sealt märtsi alguses tagasi.
Osalesime seal kiriku avamispidustustel.
Sinna mahtus 200 inimest
ja üle 20 inimese andsid oma elu Jeesusele.
Iga hindu, kes oma elu Jeesusele annab,
hakkab samast päevast maksma hinda.
Nägime igal reisil suuri Jumala imesid.
Üle 20 aasta jooksul
on Jakob Marineni ühingusse tulnud 1006 pastorit ja evangelisti,
kes tegutsevad täisajaga.
Neil on umbes 1400 kogudust, 5500 orbu, töö pidalitõbistega,
puuetega inimeste kool,
meditsiinikoolid.
Nende arv kasvab Indias kiiresti.
Üks asi, mis neid Soomest eristab, on see, et nad on suured palvetajad.
Lastel algab kas kell 6 või isegi 5.30 hommikupalvus.
Kõik ülistavad ja palvetavad.
Seal ei palveta mitte vaid üks laps, vaid kõik.
Imestan kõige selle üle, mis juhtub palve läbi.
Kuidas see küll on võimalik?
Aga meil on muidugi suur Jumal.
Need inimesed on tugevalt seotud palve ja paastuga
ning evangeeliumi edasi viimisega.
Praegu on India aeg.
Mõeldes sellele, et me elame siin läänemaailmas,
kus meil on sotsiaalsed hüved jne., mida me usaldame,
siis meil otsekui polegi vaja loota Jumalale.
See peegeldub ka selles võtmes,
et Soomes on juurdunud religioossuse vaim.
Kuid meiegi jaoks oleks see ju kui päästeköieks.
See oleks tõesti päästeköieks. Me ju elame mugavuslipu alal.
Meil on majanduslikult kõik hästi.
Kahjuks mõjutab kogu see asi usklikke väga negatiivselt.
Tänapäeval ei seota endid usuga. See on probleem.
Tänapäeval on "õhuke kristlus". Kasutan just seda väljendit.
Kui meil on õhuke kristlus,
siis meil puudub sügavam Jeesuse tundmine.
Siis otsime vaimulikelt teenistustelt ilmalikku meelelahutust.
See on probleem, sest neis ei pääse Jumal tegutsema.
Läänemaailmas on ka mõistus asendanud kõik muud asjad.
Nagu Piibel ütleb: "Inimtarkus on Jumala ees jõledus."
Meil see suureneb ja usk jääb tekkimata.
Jah.
Indias on üksteise lähedal palju kirikuid, ka bambuskirikuid.
Kui hindusid hammustab madu või tabab mõni haigus,
tulevad nad kirikusse, et nende eest palvetataks.
Kuigi nad on hindud.
Sedakaudu nad saavadki usklikeks.
Jumala vägi saab seal ilmsiks.
Hinduismis valitseb muidu hingevaenlase vägi,
kuid see ei tee midagi head, vaid pigem halba.
Kuid see on nii imeline, kuidas nende usaldus Jumalasse
on nii siiras ja tingimusteta.
Kas Jakobi organisatsioon
suudab teha mingit misjonitööd Indias?
See kasv on suur.
Küladesse tekib kogudusi aina juurde.
Üks imeline asi on "Jeesuse kaevud".
Soomlased on hindu külades puurinud suure hulga kaevusid.
Neid on üle tuhande.
Üks kaev maksab 900 eurot.
Sel on imeline mõju, kui paepinnasesse rajatakse kaev,
mis on elava veel allikas ehk Jeesuse kaev.
Jakob ütles, et neilt küsiti, miks nad tõid need kaevud Indiasse?
Sest riik ei tee midagi.
Ta vastas: "Kuskil maailmas keegi armastab teid
ja tahab tuua teile kaevu."
Natukese aja pärast nad küsivad: "Kes see Jeesus selline on?"
Alguses ütlesin, et üks kaev vastab ühele pastorile.
Ei lähe kaua aega, kui sellesse külla tekib palverühm
ja sedakaudu hiljem ka kogudus.
Kuidas see kogu see Jakobi tegevus, millest rääkisid,
saab rahus aset leida?
On ju Indias võimul hindumeelne valitsus.
See on äärmuslik hindu valitsus.
On raske.
Aegajalt tapetakse ka pastoreid
ja tagakius on käegakatsutav.
Tänu riigi poolt tehtavatele reididele elavad nad pideva surve all.
Kõikvõimalikke aruandeid ja muid asju peab ikka pidevalt täitma,
kuid pidevalt käiakse kui noateral, mõeldes, mis võib juhtuda.
Kuid kas seda vaimulikku poolt ei anna kuidagi varjata,
nii et esile tuleks vaid see sotsiaalne pool?
Sotsiaalne pool kiidetakse heaks. Kõik need kaevud jne.
Aga see vaimulik pool...
Hindu valitsus teeb kõik, et hävitada seda vaimulikku pool.
On sul näiteid, kus Jeesus on näiteks teinud midagi
mõnele hindu pealikule vms.?
Ühes külas oli kogudus,
kus oli ka üks mõju avaldav maaomanik.
Ta oli ka külavanem.
Ta haigestus vähki.
Ta visati haiglast välja, sest temaga polnud enam midagi teha
Jakob läks oma meeskonnaga tema juurde.
Teda kanti lina peal.
Ta ise ei suutnud käia.
Nad palvetasid selle vähihaige eest ja jätsid ta siis sinna.
Mõne nädala pärast läksid nad uuesti sinna.
See mees tuli neile vastu.
Oleme Maijaga ka hiljem seda meest kohanud.
Ta on juba aastaid elus olnud.
Sellest sai selles külas ärkamine alguse.
See mees sai usklikuks.
Selliseid juhtumeid on seal väga palju.
See on nende jaoks reaalsus. See pole nende jaoks midagi imelikku.
Seda juhtub ikka argipäeva keskel.
Näiteks Iraan, kus kristlasi väga palju vaenatakse.
Seal pöördub palju moslemeid ristiusku.
Rääkisin ühe inimesega ja kuulsin Iraanist,
et seal oli väike hulk usklikke, aga nüüd on seal 2 miljonit usklikku.
Seal on täna ärkamine täieliku tagakiusu keskel
ja ärkamine saabki levida vaid tõelise tagakiusu keskel - nii on.
Kuid seda on ka mujal - näiteks Hiinas, Pakistanis ja mujalgi.
Märtreid on igalpool üheaegselt palju.
Märtreid on.
Olen Hiinas käinud, külastades küll vaid linnade kogudusi.
Mis unistused sul ja su naisel seoses selle tööga on?
Sest olete veel terved ja üldse mitte vanad,
mistõttu mis eesmärgid teil on?
Eks osa me nägemusest olegi seotud misjonitööga,
aga ka koduosaduste korraldamisega.
Oleme pidanud koduosadusgruppe 21 aastat.
Sellest võiks teha omaette loo.
Need toimuvad iga kuu viimasel laupäeval.
See on üks selline asi, mille üle on suur Jumala õnnistus.
Meil käib u 70-100 inimest iga kuu viimasel laupäeval koos.
On toimunud usule tulekuid ja tervenemisi.
Samuti mitmeid vabanemisi.
Me tegutseme kodugruppides, kristlikus keskuses ja misjonitöös.
Paistab, et praegu on töö hulk palju suurem, kui oli tööelus.
Ütlesid, et käisid kord kõnelemas kuskil,
kus kuulajateks olid ka paljud kõrgelt haritud inimesed.
Sul polnud paberil midagi ette valmistatud,
nii et läksid lihtsalt kõnelema.
Kuidas sa selle asjaga hakkama said?
Meil oli sõbraga doktoriväitluse üritus.
Sõber palus mul seal kõneleda.
Muidugi lubasin minna,
aga tagantjärgi hakkasin mõtlema: "Mida ma olen teinud?
Mida ma olen lubanud?"
Sinna ateismi-maailma juba niisama ei minda.
Ütlesin Jumalale: "See on Sinu teema."
Sest olen mitu korda usaldanud sellistes asjades Jumalat.
Ma ei valmistanud mitte midagi ette.
Lendasin täitsa külmalt peale, mõeldes: "Jumal, see on Sinu teema!"
Sain selllega väga hästi hakkama ja professor küsis:
"Kes see selline karismaatiline mees on?"
Ütlesin talle, et selles polnud minu teeneid ja oskusi karvavõrdki,
vaid et Jumala Vaim täitis mind.
Soome vajab praegu just seda sama Vaimu.
Oled seda isegi kõrvalt jälginud, olles 43 aastat usklik olnud.
Mis mõtteid see sinus ja su naises sel teemal Jumala ees tekitab?
See on palveteema,
mille pärast oleme Maijaga tihti palvetanud.
Et Jumal vabastaks Soome üle oma ärkamise.
Me elame ajal, mis on veel ohtlikum kui sõjaaeg.
Meil pole praegu sellisel määral palvet nagu oli sõjaajal.
Jumal hoidis me rahva iseseisvust.
Nüüd aga oleme halvas olukorras.
Lugesin netist, et kui mees sünnitab,
siis on me olukord tõeliselt haige.
Ma ka lugesin seda.
Kui minnakse sellele teele, siis kus on selle tee teine ots?
Seda pole näha. - See on katastroof.
Nüüd aga ütle vaatajatele, mida Püha Vaim su südamele annab.
Mul on mure selle rahva pärast.
Mu isa oli sõjas ja sai seal väga raskelt haavata.
Kuid Jumal hoidis seda rahvast.
Mida me aga täna teeme?
Tahan öelda sulle, vaataja,
et me peame palvetama ja paastuma selle rahva pärast.
Et Jumal annaks sellele rahvale veel armu ja ärkamisaega.
Sest just suuremõõtmeline ärkamine võib tuua me rahvale pääste.
Sest kui me nüüd hülgame Jumala Sõna,
hülgame me Jumala, kujutades ette, et kõik on hästi.
Aga me ei saa aru, et pole olemas tühja kohta,
vaid et keegi täidab selle tühja koha.
Kui hingevaenlane saab selles tühjas kohas omale ruumi,
siis me näeme tänapäeval, milline on olukord.
Noortel ja lastel läheb halvasti. Ka täiskasvanutel läheb halvasti.
Kui mõelda India 5500 orvu peale,
sest ma kohtun korraga 2000-3000 orvuga,
siis ma pole näinud ühtegi rahutut last.
Kui te ei usu, minge ja vaadake ise!
Mitte ühtegi rahutut last!
Kuigi nad on pärit äärmuslikest tingimustest.
Nii palju, kui ma olen neid pilte näinud,
on nad kõik nii rõõmsad.
Need lapsed ja noored.
Nad on ilusasti riietatud, kuigi ümberringi on vaesus.
Nad on õnnelikud.
Seepärast, et seal on Jumala Vaim.
See on see, mille saame ka selle saate kaudu
jätta me Taevaisa hoolde,
et Ta kuuleb
ja et Tema ligiolu siin võiks suureneda
ja teha me maa taas terveks.
Aitäh sulle ja õnnistusi teile selleks India tööks!
Ja ka muuks misjonitööks!
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 euri)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa