Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Jokaisella vieraallani on erilainen polku millä tavalla he ovat löytäneet -
Jeesuksen omaan elämäänsä.
Saamme kuulla uuden kertomuksen. Tervetuloa Jaakko Kallela.
Kiitos. - Sinä olet Raahesta. Onko se... Pohjois-Pohjanmaatahan se on.
On kyllä. - Sielläkö sinä synnyitkin?
Siellä synnyin pieneen maalais- mökkiin. - Millaiseen mökkiin?
Siinä oli 30-40 neliötä tilaa. Meitä oli siellä 6 lasta ja vanhemmat.
Ei ollut monta neliötä sängyn lisäksi. - Ei.
Millainen perhe oli missä kasvoit?
Äiti oli uskovainen.
Jälkeenpäin sen huomasi, kun äiti kuoli olin 8-vuotias.
Isä oli rintamamies ollut rintamalla.
Se jätti varmaan omat jälkensä perhe-elämään. - Joo.
Kun isä ei ollut uskossa ja äiti kuoli, kun olit niin nuori.
Miten se saumakohta vaikutti sitten sinun elämässä.
Muistelen, että oliko juuri tässä, kun Herra kutsui ensimmäisen kerran?
Se oli 2 kk äidin kuoleman jälkeen. Koin aivan selvästi.
Olin paikkamassa kenkää, rikkonut kumisaappaani ja olin yksin pirtissä.
Siinä rukoilin, mietin ja itkin Jumalan edessä, -
että miksi Jumala otit äidin pois.
Kyllä se on 8-vuotiaalle pojalle, äidin menetys on kova isku.
Oli se, tuntui niin, että miten tästä mennään eteenpäin.
Sinä et ollut nuorin poika oli nuorempia.
- Minusta oli 2 nuorempaa poikaa. Nuorin oli 5-vuotias.
Mihin sairauteen äitisi kuoli.
Myrkytystila, oli munuaisvaiva ja tuli myrkytystila -
ja hän menehtyi. Ei päässyt Helsinkiin hoitoon.
Oli köyhä maalaistalo ja hoitoja ei siellä vielä saanut. - Aivan.
Miten elämä lähti rakentumaan. Olit silloin kansakoulussa.
Joo lähti rakentumaan ja tuli koulukiusaaminen, -
koska äiti oli Karjalasta.
Ehkä johtui sieltä tavallaan. Minua pidettiin ateistiperheenä vaikka -
en itse eikä isäkään ole ollut koskaan kommunisti mutta tällaista. - Joo.
Kiusaaminen oli rajua kouluaikana. - Joo.
Koulukiusaaminenhan on tänäkin päivänä -
jatkuvasti esillä oleva asia. Mikä ihme sitä saa aikaan?
En tiedä. Siihen pitäisi varmasti isompien ihmisten puuttua, -
että se saataisiin kitkettyä pois. Se menee myöhemmin työelämään.
Niin. Sinä kävit sitten kansakoulun, peruskoulut tai -
kansakoulun ja sitten ammattikouluun. - Joo, ammattikouluun 16-vuotiaana.
Mikä sai sinut valitsemaan rakennusalan?
9-vuotiaana, kun patalaput sai vaihtaa puutyöhön tiesin, -
että tässä on minun alani. Koin käden taidon rakennushommaan.
Se on siivittänyt sinua tähän päivään. - Tähän asti, joo.
Työ sai aikaan sen, että etsit töitä muualtakin kuin Raahesta.
Rautatehdas oli juuri käynyt läpi isommat vaiheet.
Sitten joutui lähtemään tänne. Asuimme Helsingissä melkein 6 v.
Isäsi ja koko perhe asui täällä?
Ei minä lähdin sieltä lapsena. - Sinä lähdit niin nuorena.
Olin 20, vähän alta. - Joo. Sinä olit Helsingissä?
Joo, olin Lauttasaaressa 3 vuotta. Teimme kerrostaloja, ostoskeskusta -
ja sitten omakotitaloja, rivitaloja.
Sitten oli sellainen, joka ei ollut suunniteltu.
Se johti vaimosi löytymiseen.
Sellainen tapahtuma, joka kesti aika pitkään ja sitten toteutui. Mikä se oli?
Ensimmäinen kohtaaminen oli Kalajoen hiekkasärkillä.
Olin 14 - 15-vuotias poika. Kävin siellä ensimmäisen kerran veljeni kanssa.
Olin lähtemässä pois niin eräältä tytöltä oli joku kaatanut teltan.
Satuimme paikalle ja korjattiin. Myöhemmin huomasin, että -
tällaisen tytön kanssa aloin seurustelemaan.
Siinä tuli ilmi tämä sinun käden taitosi. Osasit korjata.
Joo. - Sinä olet ollut vähän puolustusvoimienkin palveluksessa.
Kyproksella rauhanturvajoukoissa -70.
Miten kauan olit siellä? - 6 1/2 kk olin siellä.
Miten sinä koit sen ajan? - Koin sellaisena avartavana.
Pääsin niin kuin elämään oikeasti sillä lailla sisäisesti. - Just joo.
Koin sen myönteisenä asiana. - Kyllä.
Asuit täällä Etelä-Suomessa. Teit puutöitä, rakensit -
ja kuitenkin yhteys nuoruuden hiekkasärkillä -
syntyneeseen ihmissuhteeseen jatkui.
Jatkui. Olin osittain Raahessa ja osittain kiersin etelässä Lohjalla.
Obnäsissä olin töissä. Silloin en ollut vielä Helsingissä.
Muutimme kun menimme naimisiin. Olin tullut vähän aikaisemmin.
Milloin huomasit, ettei se ollut pelkkää seurustelua vaan johtaa pitemmälle.
Kun menin rauhanturvajoukkoista.
Puolessa välissä koin, että tässä on se minulle tärkeä henkilö, -
jonka Jumala oli elämään johdattanut. - Aivan.
Kun menemme molempien uskoontuloon -
niin siinä myös vaimollasi -
oli lievä edellä kulkijan rooli.
Kerrotko miten hän löysi Jeesuksen ja mitä tapahtui pian sen jälkeen?
Vaimo sai Helsingissä olleen ystävän kautta lehtisen.
Ystävä toi sen vaimolle ja sanoi, että hän rukoilee niin kauan, -
että tulet Herran omaksi, että Jeesus haluaa pelastaa sinut.
Vaimo tuli silloin toukokuussa uskoon työpaikalla.
Hän oli sihteerinä eräässä puhdistusfirmassa töissä.
Siellä työmaan keskellä. Mestari, työnantaja oli lähtenyt pois -
niin jätti elämänsä Jeesukselle. - Aivan.
Se tapahtuma ei jäänyt häneen vaan jotain tapahtui myös sinulle.
Sinullahan oli ollut jo tätä ennen -
toinen tällainen Jumalan etsikkoaika. Mikä se olikaan?
Rippikouluiässä. Koin aivan selvästi sen, että Jumala kutsui.
Olin kiinnostunut hengellisistä asioista. Se jäi kesken.
Ei ollut ihmistä, joka olisi johdatta- nut. En löytänyt sellaista ihmistä -
ei sattunut kohdalle.
Tuohon pysähtyisin, koska on tärkeää, kun moni käy rippikoulun kuitenkin.
Valtava määrä ja nyt nähdään, että aikuisena ovat unohtaneet hyvin pian -
sen jälkeen ja sanoit, että olisi tarvittu jatko. - Nimenomaan.
Ei ollut sellaista henkilöä. En löytänyt tai ei ohjautunut minun elämään.
Pitäisi olla kokonaisvaltainen suunnittelu. - Kyllä.
Mennään siihen tilanteeseen. Vaimosi meni rukouskokoukseen.
Sinä olit jo kuullut vähän aikaisemmin, että sinunkin pitäisi tehdä ratkaisu.
3 päivää ennen kuulin aivan selvästi omalla pihalla.
Omakotitalo oli juuri rakennettu. Olin tekemässä touhuja.
Ihmettelin ääntä, kun 3 päivää ennen selvästi sisimmälle puhuttiin -
tästä asiasta, että 24. päivä on minun pelastuksen päivä. - Joo.
Olin hernetikkuja laittamassa. Vaimo meni rukouskokoukseen.
Vaimo oli sanonut seurakunnan pastorille, että -
Jaska on nyt valmis pitää lähteä kotiin. - Hän tuli pastorin kanssa.
Pastorin ja yhden ystävän kanssa. - Mitä tapahtui?
Käytiin viimeiset painit olohuoneessa. Sanoin, että puolestani saa rukoilla.
Haluan jättää koko elämän Jeesukselle kaikkineen.
Siinä ei tapahtunut näkyvällä tasolla kovin paljon.
Ei tapahtunut. Me rukoiltiin polvillaan ja julistettiin synnit anteeksi.
Ystävät lähtivät kahvittelun jälkeen pois.
Se hetki tapahtui niin, että minut temmattiin.
Katsoin perhettä ylhäältä käsin. Oliko se ilmestys?
Katsoin, että siinä oli vaimo ja 2 meidän poikaa.
Sanottiin aivan selvästi minulle, että nimeni on kirjoitettu elämän kirjaan.
Sitten annettiin tehtävä. - Mikä se tehtävä oli?
Lähteä viemään tätä evankeliumin sanomaa. - Se oli mielenkiintoista, -
että annettiin ja se oli merkitty. Kun ihminen tulee uskoon.
Sinä varmasti uudestisynnyit samalla. - Aamen. Sitä se oli se hetki.
Kun ihminen uudestisyntyy niin silloin merkitään elämän kirjaan -
ja toivotaan, että se pysyykin. - En minä osannut lukea Raamatusta.
En ollut lukenut. Mistä tämä tuli? Se tuli ja sanottiin.
Paljonko sitä ennen olit lukenut Raamattua?
Vähän salaa luin ja rukoilin, kun alkoholikin oli -
pikkuisen perheen kuvioissa. Ei se työtä vienyt mutta kuitenkin -
tuskaan ja pakenemiseen käytettiin alkoholia.
Voisiko ajatella myös, kun menetit äidin niin nuorena niin määrättyjä -
haavoja saattoi jäädä. Sellaisia, jotka saattoivat vaikuttaa siihen, -
että oli onneton olo. - Kyllä se vaikutti minuun.
Hän oli tärkeä ja iso henkilö minulle.
Oletko kokenut, että haavat on Jumala parantanut.
Olen kokenut ja itsetuntokin on kohdallaan, tullut paremmaksi.
Koen, että olen tärkeä ja rakas Jumalalle.
Olet kuitenkin rakennuspuolella ollut, niin kohtaat siellä paljon ihmisiä.
Ehkä he huomasivat, että et ota enää huikkaa. Nyt se on ihan toinen mies.
Kyllä se haasteen toi. Alussa ei ollut voimaa kertoa.
Sitten Jumala täytti Pyhällä Hengellä.
Koin, että annettiin se voima kertoa että ketä minä nyt seuraan.
Eikö ole mielenkiintoista, että Jumala varustaa työhön mitä Hän haluaa.
Antoi sinulle rohkeuden hengen.
Raamattu sanoo Joh. 1:12: "Mutta kaikille, jotka ottivat hänet vastaan, -
hän antoi voiman tulla Jumalan lapsiksi." Ei tarvitse jäädä -
oman voiman varaan. Jumalan voimassa saamme kulkea.
Olet tehnyt monenlaista Jumalan valtakunnan työssä siviilityösi ohella.
Mitkä ilmansuunnat ovat olleet alueita missä olet liikkunut?
Kun Venäjä vapautui niin siellä löydettiin ystävyysseurakunta.
Siellä käytiin 20 vuotta.
Hatsinan baptistiseurakuntaa vietiin avustushommaa.
Vaatetta ja ruokatavaraa ja taloudellistakin tukea -
seurakunnan rakennus tarpeisiin.
Millaisen oli hengellinen tila niissä kaupungeissa tai kylissä missä kävit?
Miten koit sen ja miten koet tänä päivänä?
Se oli niin, että he kokivat, että on uusi aika.
He olivat hirveän avoimia hengelliselle.
Sai olla rukoilemassa ja johdattamassa ihmisiä taivastielle.
Heillä oli tosiaan jano mutta pelokkaita he olivat ihmisinä.
Se oli jättänyt heihin pelon leiman. - Eikö se yhteiskunta ollut -
niin kuin historia katsoo, pelon yhteiskunta. - Näin se oli.
Viroon olen tehnyt jonkin verran avustustyötä.
Latvalan Jussin kanssa ollut siellä jonkin verran.
Kyllä Narvan alueella elintaso on aika lailla matala.
Varsinkin 1990-2000, kun se oli vähän päässyt vasta jaloilleen.
Siellä oli työttömyys 60 %, kaikesta oli puutetta.
Avustusjärjestöt olivat tosi tärkeitä, että ne auttoivat.
Molemmissa paikoissa, mistä kerroit, -
niin varmasti matkoillanne ihmiset ottivat Jeesuksen elämään.
Näin oli. Sai iloita siitä. - Niin ja nähdä muutoksen.
Jumala vain yksin voi tehdä ihmisessä muutoksen.
Voimme parsia ihmistä mutta Jumala vain pystyy tekemään täydellisen työn.
Hänen Pyhä Henkensä voi sitä vahvistaa. - Kyllä.
Monenlaisia ihmeitä sinunkin ympärilläsi on tapahtunut mutta -
myöskin vaimon osalta on terveyden alueella tapahtunut ihme. - Joo.
-97 todettiin sepelvaltimotauti kesällä.
Oli lämmin kesä niin sydänvaivat tulivat esille -
ettei jaksanut kävellä. 5. syyskuuta tehtiin tutkimus ja tauti todettiin.
21.11. hän oli OYS:iin menossa -
pallonlaajennukseen tai kartoitukseen miten hänet leikataan.
22. päivä lääkäri totesi tutkimusten jälkeen ettei tarvita leikkausta.
Nämä ovat nuoren tytön suonet paikallaan.
Jumala oli tehnyt leikkauksen edellisen yön aikana.
Siinä lääkäri pääsi toteamaan, että jokin muutos on tapahtunut muitten -
kuin lääkärien kautta. - Näin hän Annelillekin antoi ymmärtää.
Lääkäri oli hämmästyksissä, että viikon saat syödä sydänlääkkeitä.
Vieroitusoireiden loputtua ei tarvitse käyttää.
Sekin oli vain vieroitusoireiden takia, kun oli syönyt niitä.
Ei voinut kerralla lopettaa.
Tämä varmasti sinunkin perheessä vahvisti sitä, -
että Jumala on todellinen. - Joo ja että Hän on elävä Jumala.
- Parantumiset ovat myös todellisia tänä päivänä.
Tämäkin on jopa kristittyjen piirissä jakava kysymys.
Parantaako Jumala tänä päivänä? - Parantaa varmasti.
Olen nähnyt omassa elämässä.
Kerroin kaverille majapaikassa, kun tulin tänne.
Minulla ei ole mitään lääkkeitä. Jumala on pitänyt terveenä.
Sekin on suuri ihme.
Olenhan parantunutkin henkilökohtaisesti.
Olisiko se vihtahousun työtä, että on ollut 2 kertaa henki katkolla.
Olet jatkoajalla. Oliko ensimmäinen pilkkimatkalla?
Oltiin siikapilkille menossa pojan ja ystävän kanssa. - Mitä tapahtui?
Olen aina ollut nopeajalkainen niin menin ensimmäisenä -
ja oli turkishaalarit ja toisilla oli kelluntahaalarit.
Minä tipahdin vanhalle laivaväylälle.
7-8 m alla on vettä.
Siinä oli kuin pohja olisi ollut vastassa.
Minut käännettiin rantaan päin ja menin sinne ja putosin 70 cm.
Taskussa oli puhelin ja rahakukkaro. Ne eivät kastuneet.
Todistettavasti oli 7 m syvyys. - Oli ja kaveri meni pelastamaan vehkeitä.
Oli uudet potkukelkat laitettu hyvään kuntoon. Eihän niitä voi jättää -
niin hän tipahti kelluntahaalareissa kaulaa myöten samaan monttuun.
Mitä sinä itse ajattelet? Mikä piti ylhäällä?
Kyllä se oli kuin Pietarilla se pohja siellä. Jumala näki, -
että Hän oli antanut suunnitelman ja puhunut minulle kirjan tekemisestä, -
evankeliumin viemisestä. Sen koin, että se oli kesken.
Olen valmis lähtemään, kun olen tehnyt oman tehtäväni täällä.
Sinusta kirjoitettiin kirja.
Marraskuun 5. päivä oli kirjan julkaisutilaisuus 2016.
Eero Pokelan kanssa yhteistyössä ja vaimo oli siinä kolmantena lenkkinä.
Millaista oli olla kohteena tällaisen kirjan sisällössä?
Kyllä se oli haasteellinen.
Yksi ystävä sanoi minulle ja ihmetteli miten Jaska voi tällaisen tehdä?
Haluan tämän kirjan välityksellä kertoa sen, että -
Jumala antoi aiheen ja kertoi nimen.
Sitä kautta haluan välittää ihmisille, että meillä on rakastava Jumala, -
joka kutsuu jokaista tielle. On taivas ja on kadotus.
Jeesus ja Jumala kutsuvat taivaaseen ja siellä on meillä kodit.
Sen näkee, että kun sinä puhut niin Pyhä Henki vaikuttaa sinussa.
Sinä herkistyt hyvin selvästi. - Aamen.
Se on hieno homma.
Toisen kerran pari vuotta tai vuosi sitten. - Vuosi vähän reipas aikaa.
Pari vuotta sitten olit menossa... oliko se kirkkoon?
Olin menossa rukouskokoukseen. Kirkon piha oli liukas.
Ajattelin ajaa lähelle, että on hyvä mennä portaille.
Siinä oli ohut lumikerros.
Kaaduin ja löin takaraivoni auton palkkiin. Makasin vähän aikaa.
Ajattelin, että tuliko halvaus? Tuliko verta silmiin?
Se olisi merkki, että tulee halvaus.
Huomasin, että ei sellaista tapahtunut ja pikkuhiljaa nousin ylös.
Menin rukoustilanteeseen.
Eikä tarvinnut mennä edes terveyskeskukseen.
Ei, tyttäreni on sairaanhoitaja. Soitin hänelle ja hän soitti yöllä -
ja vaimo herätti kerran. Jos on vaurioita ettei nuku liian sikeästi.
Eikä tullut edes päänsärkyä. - Ei tullut.
Jumala on sinua hoitanut. Hän on ihmeellinen. - On niin ihmeellinen.
Hyvä on Herra. - Niin on hyvä.
Raamattukin sanoo: "Tulkaa, katsokaa ja maistakaa. Herra on hyvä."
Olen saanut kokea, että Jumala on todella hyvä. - Kyllä.
Aamen. - Ovatko poikasi uskossa?
Pojat ovat tehneet uskonratkaisun ja tytöt ovat kumpikin raikkaasti uskossa.
Yksi asuu perheineen Sri Lankassa Intian valtamerellä.
Tulee maaliskuussa perheen kanssa käymään. Toinen asuu Tampereella.
Heillä on ulkolaiset miehet. Pojat eivät ole ehkä sillä lailla täysillä.
Eivät ole niin kuin isä. - Niin.
Ei vielä. - Ei vielä mutta luotan Jumalaan.
Kerroit myös, että isäsi, joka ei ollut uskossa -
mutta ennen kuolemaa kuitenkin sait johdattaa hänet uskoon.
Hän tuli käymään kylässä äitipuolen kanssa. Olimme kahvitelleet.
Istuimme olohuoneessa, kun Isä yhtäkkiä sanoi, -
että voiko näin suuri syntinen tulla Jeesuksen tykö.
Olin hämmästynyt ja sanoin vain, että kyllä voi. Jeesus rakastaa mutta -
ei ollut siinä minulla ymmärrystä. Koin niin suureksi sen asian, -
että isänhän pitäisi johtaa pojat tielle.
Hän joutui lääkevaihdon takia lääkäriin.
Siellä meni jalat alta ja joutui olemaan sairaalassa muutaman päivän.
Menin katsomaan ja hän sanoi näin, että oli itkeskellyt. Sinä oli 3 miestä.
Sanoin, että lähdetään käytävään. Menimme ja isä sanoi, -
että on vessahätä. Mennään sinne. Sairaalan vessassa sanoi, -
että haluaa päästä samalle tielle, kun sinä olet.
Sairaalan vessassa lyhyesti sain rukoilla isäni puolesta.
Hän jätti elämänsä Jumalalle ja hymyssä suin sai lähteä.
En ollut katsomassa, kun isä lähti ajasta.
Aivan mutta hautajaisissa tiesit, että hän on perillä. - Tiesin.
Näen isän, äitini ja äitipuoleni siellä. Monta muutakin tuttua.
Tänä päivänä puhutaan paljon ja tuodaan esiin, -
että meidän kristittyjen pitäisi olla yhtä.
Sinä kerroit, että Raahessa -
teillä on aika lailla yhteistyötä. - Meillä on hyvä yhteys.
Odotamme mitä taivaan Isä tekee. Kun Jumala, uskon näin, että Hän -
antaa herätyksen ajan. Olemme valmiita ottamaan vastaan herätys.
Mitä siihen pitäisi tapahtua? - Kyllä enemmän rukousta ja etsiä Jumalaa.
Sitten jättäytyä kokonaan Jumalan varaan. Hän sen vain voi tehdä. - Niin.
Me ei pystytä synnyttämään herätystä. - Ei kyllä se on Hänen työ -
mutta meidän pitää valvoa tilaamme. - Nimenomaan ja puhdistautua.
Tehdä tavallaan oma elämä niin puhtaaksi ja rakkaus.
Jos olemme kohdanneet Jumalan rakkaus niin se tahtoo tarttua.
Jumala haluaa, että oikeasti rakastumme Jeesukseen.
Koetaan, että olemme tärkeitä Hänelle.
Saamme viedä rakkauden viestiä toisille.
Puhutaan usein ensirakkaudesta. Samaan tilaan pitäisi aina päästä.
Koen olevani siinä. Jumalan armosta päässyt uudestaan ensirakkauteen.
Koen, että se on hieno asia.
Millaisia haasteita nyt näet Raahen näkövinkkelistä.
Suomen Siionissa ja kristillisyydessä.
Näen haasteen, että astuimme uuteen aikaan maaliskuun 1. päivänä.
Suomi on tosiaan mennyt melko alas.
Nyt on tärkeää, että me uskovina nostamme oikeasti päämme.
Lähdemme tuomaan evankeliumia. Jeesus sanoo Matteuksessa, -
että me olemme maailman valo, maailman suola. 5. luvussa.
Eikä ylhäällä oleva kaupunki voi olla kätkössä. Kun Jumala loistaa -
rakkautta ja valoa niin valo tarttuu. Ihmiset kiinnostuvat valosta.
Meidän ei tarvitse puhua sielunvihollisen tekemisistä, -
eikä pimeyden valtakunnan asioista, -
koska se väistyy aina automaattisesti, kun valo tulee.
Kun puhumme Kristus valosta niin siinä se katoaa. - Joo.
Nyt olisi aika, että pyytäisin, että voisit katsojille -
sanoa mitä Henki sydämellesi juuri nyt antaa. Ole hyvä.
Jeesus haluaa, että sinä joka katsot ohjelmaa, otat tosissasi tämän asian.
Jeesus on se tie. Jeesuksen kautta ainoastaan pääsemme taivaaseen.
Jeesus on sovittanut syntimme. Kantanut synnit ja myös sairaudet.
Ota tosissasi tämä. Haluan sanoa ota tosissasi. On taivas ja kadotus.
Jos haluat taivaaseen, sinun pitää jättää elämä Jeesukselle.
Jeesus vain yksin voi sen tehdä. Jeesus sanoo Johanneksessa, -
että Hän on mennyt valmistamaan sijaa. - Joo.
Taivaassa Jeesus tekee sijaa. Sinullekin, joka vielä epäilet. - Joo.
Usko ei ole monimutkainen. - Ei.
Se on kaikille täysin ymmärrettävä.
Se on niin kuin rakkaus-suhteen synnyttäminen.
Voima tulee Häneltä. - Nimenomaan.
Saamme olla heikkoja. - Joo minäkin olen heikko saviastia.
Hän on korjannut astiana ja koen, että saan tällaisena palvella Jumalaa.
Kiitos sinulle Jaakko ja kiitos, että kerroit oman polkusi Jeesuksen luo.
Saat ja olet jo saanut monia vuosia kertoa ihmisille -
pelastavasta voimasta ja pyhyydestä, -
joka Jeesuksessa Kristuksessa on kätketty.
Sitä haluan tehdä, elää ja kokea, että elän täällä -
Hänen armostaan ja rakkaudestaan.
Herra sinua siunatkoon runsaasti yhdessä vaimosi kanssa.
Kiitos kaikille. Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän Pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10077
tai lahjoittaa pankkitilille ruudussa näkyvällä viitenumerolla.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola