Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Vieraanani on henkilö, jolla on paljon kertomista siitä, -
millaista on olla Jumalan valtakunnan työssä.
Tervetuloa Ilkka Salminen. - Kiitos.
Olemme tehneet vuosia sitten Isännän pöydässä ohjelman -
mutta oli niin paljon tärkeitä asioita, -
jotka monet katsojat ovat unohtaneet jopa minäkin.
Käymme hiukan sinun lapsuuttasi ja nuoruuttasi lävitse.
Miten sinusta tuli pastori ja mitä sen jälkeen on tapahtunut?
Lähdetään ihan lapsuudestasi. Millaiseen perheeseen synnyit -
ja mitä silloin tapahtui kun olit syntynyt?
Vanhempani tulivat uskoon vuosi ennen kuin synnyin.
Olen meidän neljästä lapsesta nuorin. Tilanne oli niin, -
että sairastuin tai itse asiassa taisin olla jo epileptikko syntyessäni.
Se oli tosi vakava sairaus vaikka olin pieni poika 3 - 4-vuotias, -
muistan monet kohtaukset mitä sairaus toi tullessaan.
Siinä kävi niin, että maailma yhtäkkiä musteni.
Heräsin äitini tai vanhemman veljeni sylistä.
Siihen aikaan lääkitys ei ollut niin hyvä, -
että minut lähetettiin suoraan sanoen kotiin kuolemaan.
Se oli kova paikka vanhemmille, jotka olivat juuri tulleet uskoon.
Äitini eräänä iltana laittoi minua vuoteeseen -
sanoi näin, että jospa tämä Ilkka on sitten ensimmäisenä lyhteenä -
odottamassa meitä siellä taivaassa -
mutta Jeesus, sinä voit myös hänet parantaa. Hän lauloi lastenlaulun: -
"Onpa taivaassa tarjona lapsillekin." Minä olin nukahtanut.
Tuona päivänä olin saanut monta kohtausta.
Meni seuraava päivä, 2 päivää, 3 päivää.
Sitten äiti kertoi isälle, että Ilkka ei ole saanut yhtään kohtausta.
Nyt on mennyt 64 vuotta.
Olen ollut täysin terve siitä sairaudesta. - Kiitos Jumalalle.
Se on Jumalan ihme. - Jumalalla oli varattuna sinulle maan päällä -
jotakin vielä muuta. - Kyllä. Jumala ilmeisesti on tarvinnut minuakin, -
koska toinen erikoinen kokemus minulla on pienenä poikana.
5-6-vuotiaana. Asuimme talossa, jota juuri rakennettiin.
Äiti laittoi minut ostamaan kerma- pulloa. Siihen aikaan oli ruskeita, -
ihania kermapulloja, johon kauppias laittoi voipaperista korkin.
Oli kesä, tykkäsin olla uikkarit jalassa, kun kauppa oli lähellä.
Ostin kermapullon. Kuinka ollakaan -
kotiin tullessa, kun olin utelias poika, -
kiipesin betonirappuset ylös ja sieltä meni vierestä toiset raput kellariin.
Olen käynyt mittaamassa sen matkan, 3 m 15 cm.
Halusin kurkistaa kermapullo kädessä sillä seurauksella, -
että läksin pää edellä putoamaan betoniin.
Isä hakkasi vieressä halkoja, näkee putoamisen, -
kauhistuneena tulee rappujen päähän, että näkeekö pojan siellä verissään.
Minä tulen kermapullon kanssa: "Ei mennyt rikki, ei mennyt rikki."
Aamen. - Muistan vieläkin, Martti, kuinka tuntui, -
niin kuin olisin pudonnut pumpuleihin.
Jumalalla oli suunnitelma minun elämääni.
Näin lyhyenä aikana 2 kertaa inhimillisesti katsoen varma kuolema.
3. kerta laskuvarjojääkäri koulussa Ugandassa. Raahaannuin -
saaristomeren sotaharjoituksissa varjon perässä pitkään.
Varjo oli sidottu väärin ja olin varma, että nyt mennään.
Jos menee sellaisella 87 neliön varjolla ja on välissä ilmassa, -
välissä veden alla. Välillä odottaa milloin törmää johonkin.
Siellä mä huusin "Jumala auta." Yhtäkkiä vapauduin.
Tietysti kapiaiset ajattelivat, että että Salmisen Ilkka, -
kun oli reipas kaveri niin nyt se pelleilee mutta tosi oli kysymyksessä.
Sieltä tulin uimalla rantaan ja kapiainen huusi, että mitä -
ihmettä sinä teet. Sanoin, että syy ei ollut minun vaan hyppymestarin.
Silloin hänkin säikähti. "Onneksi et kuollut."
Tässä oli Jumalan käsi. - Vaikka elämäsi alku oli hyvin pientä -
ja heiveröistä mutta sinusta tuli vielä ammattinyrkkeilijä.
Melkein ammattinyrkkeilijä. 14-vuotiaana -
jäi pyhäkoulut ja hengelliset kuviot.
Muistan sen, kun joskus yritin 14-vuotiaana poikana ... -
siihen aikaan oli tukkaa. Olin hankkinut omilla rahoilla itselleni -
puvun takin ja piikkikengät. Yritin mennä nuorten porukkaan.
Minua ei otettukaan sinne. Koettiin, että sinä olet vielä murrosikäinen.
Se oli minulle kova paikka. Kotikaupungissani Jyväskylässä -
muistan kävelleeni harjun rappusille. Katsoin Siion temppeliin päin.
"Minä en ikinä tule teidän joukkoon."
Kuule urheiluseurat, ne eivät sanoneet, että olet liian nuori.
Ne alkoivat vetää ja jo 14-vuotiaana -
voitin ensimmäisen piirinmestaruuden. Siitä alkoi nyrkkeilyura.
Treenasin ja olin ihan Suomen parhaita.
Sitten oli tavoitteena, että kerran Müncheniin ja joskus -
ruvetaan ammattilaiseksi. Nämä olivat kovat tavoitteet pojalla.
Mutta isälläsi, joka sairasti syöpää, oli sinulle profetia.
Se oli kova juttu, kun isä sairastui 59-vuotiaana syöpään.
Minä hänen kuolinvuoteensa äärellä.
Silloin ajattelin siinä sen verran Jumalaa, -
että etkö sinä voi isää parantaa, kun minä olen parantunut.
Isä kysyi minulta siinä. Olen 19-vuotias -
mitalinkiilto silmissä ja Münchenin olympialaisiin mennään.
Isä kysyi: "Saanko siunata sinua."
Sanoin, että siunaa vaan ja niin, että pärjään kisoissa.
Isä kauniisti rukoilee. Laittoi kätensä tai minun käteni -
rintansa päälle ja oli todella huonossa kunnossa.
Yhtäkkiä hänen silmänsä alkaa katsomaan kauemmaksi -
ja alkaa profetoida: "Ilkka juuri kun olet pääsemässä tavoitteeseesi, -
Jumalan käsi tarttuu sinuun ja vie sinut kehästä pois.
Sinusta tulee evankeliumin julistaja täällä Suomessa ja aina maailman -
ääriin asti." Sitten alkoi kiittämään Jumalaa ja katsoin, että nyt se sekosi.
Minusta evankelista? Ei koskaan, en tuskin koskaan -
kenellekään julista evankeliumia. Ei siinä ole minun tavoite.
Siitä vähän yli 2 vuotta eteenpäin, elämäni tärkeimmässä otteluissa, -
löin vasemman käteni peukalon poikki.
Kun minua viedään sairaalaan, yhtäkkiä tulee isän profetia.
Tässäkö se on? Kaiken lisäksi lääkärit vielä -
mokasivat, että se ei mennyt kip- saamalla vaikka se oli 3 kk kipsissä.
Se jouduttiin leikkaamaan. Siinä on leikkausarpi tuossa.
Sen aikana minut houkuteltiin hengelliseen kokoukseen.
Muistan, kun minua hävetti mennä sinne, kun ihmiset tunsivat minut -
Jyväskylästä. Nyt jos menen tuonne helluntailaisten kokoukseen -
niin johan minusta juttu lähtee liikkeelle.
Oli tammikuun 25. päivä 1970.
Kirkko oli niin täynnä porukkaa ja ajattelin että en mahdu mihinkään.
Sanoin viejillekin, että hei tulen jokin toinen kerta.
"Ei, ei, me katsotaan paikka." Ihan parvekkeelta takaa ja sinne istahdin.
Ihmiset kääntelivät päätään ja katsoi- vat, että ahaa tuolla on tuo boksari.
Kuuntelin tilaisuutta ja tiedätkö Martti, kyllä se kosketti.
Lapsuudesta tutut laulut.
Jumalan hyvän hengen läsnäolo. Tuntui, että jokainen puhuu minulle.
Siellä oli satoja ihmisiä mutta mitä varten ne minulle puhuu kaikki.
Se oli Pyhä Henki. Yhtäkkiä, kun kokous on päättymässä, -
sellainen vanha nainen nousee etuosassa pystyyn.
Hän ei ollut koskaan edes rukoillut ääneen. Oli ujo ihminen.
Jumalan Henki pakotti hänet ylös ja hän kovalla äänellä sanoo: -
"Minä olen sinut lapsena parantanut, -
varjellut sinut monelta kuoleman vaaralta.
Se oli minun käteni, joka tarttui sinuun nyrkkeilykehässä."
Alkaa ihan itkettämään.
"Tänään minä tahdon muuttaa elämäsi.
Antaa synnit anteeksi ja kutsua sinut valtakuntani työhön -
ja sinä julistat evankeliumia Suomessa ja aina maailman ääriin asti."
Martti, tässä ollaan. - Se oli sinun muutos. Olit parikymppinen.
Melkein 22-vuotias. - Joo.
Siitä on jo pitkälti yli 40 v. - Kyllä.
Mitä olet sitten Jumalan valtakunnassa tehnyt?
Olet ollut ainakin, mitä minä tiedän, pitkään pastorina Suomessa. - Kyllä.
Suomessa yli 40 vuotta, 41 vuotta ja ensi keväänä -
tulee huhtikuun 1. päivänä 45 v., jolloin olen ollut pastorin tehtävässä.
Jyväskylässä aloitin, sieltä menin Toivakkaan. Olin siellä 2 1/2 vuotta.
Hämeenlinnassa 10 vuotta. Sitten taas Jyväskylään.
Siellä lähes 5 vuotta. Sitten lähes 10 vuotta Mikkelissä.
Lähes 20 vuotta sitten olin perustamassa täällä -
Kontulan metrokappelia, joka lähetti minut lähetystyöhön 4 v. sitten.
Mutta sinä olit jo Suomessa ollessa tehnyt matkoja Afrikkaan, -
eri valtioihin. Haluatko siltä ajalta tuoda vielä jotain esille?
Koska isän profetia toteutui.
Koko ajan minulla kyti, milloin lähden sinne Afrikkaan.
Milloin lähden julistamaan evankeliumia.
Vuonna -86 oli ensimmäinen käynti.
Siellä julistaessa evankeliumia tajusin, että tässä se on.
Afrikka on minun maa.
Kyllä Jumala on minua armossaan voinut käyttää Suomessakin.
Olen iloinen saadessani voittaa sieluja Kristukselle, palvella seurakuntia.
Mutta jotenkin koin heti, että tässä se on. - Joo.
Tässä se on. Siellä olen nähnyt elämäni kaikkein suurimmat ihmeet.
Olen nähnyt kuinka Jumala pelastaa, parantaa sairaita, tapahtuu ihmeitä.
Täällä usein keskustellaan tai ollaan hyvin skeptisiä siitä, -
että no Jumala voi joskus parantaa tai jotain tulla.
Sinä olet päässyt näkemään, ei vain yhtä sormen parantumista -
vaan olet nähnyt paljon paljon enemmän. - Kyllä.
Oikeastaan nämä viimeiset vuodet, 4 viimeistä vuotta, -
jotka olemme saaneet olla aivan upeitten työtovereitten kanssa.
Åke Söderlund, joka on edesmennyt.
Hän oli minulle rakas ja lämmin työtoveri.
Hänen kanssaan tein ensimmäisiä matkoja Afrikkaan.
Nyt hänen poikansa, joka on asunut 56 v. Afrikassa, Pertti Söderlund.
Hän oli minun läheisin työtoveri vaimoni lisäksi.
Olen siitä iloinen, että on upea vaimo, joka on ollut koko ajan rinnalla -
evankeliumin työssä niin kotimaassa kuin lähetyskentällä.
Hänen kanssaan on ollut mahdollisuuksia mennä -
aikoinaan pakolaisleireille. -90-luvun taitteessa ja loppupuolella.
Paikkoihin, joissa tämä Koni oli tehnyt hirvittäviä terroritöitään.
Hänhän on tappanut siellä miljoonia ihmisiä lapsiarmeijalla.
Ugandassa? - Ugandassa.
Juuri Pohjois-Ugandaa terrorisoinut. Länsi-Niilin aluetta ja se oli suljettu.
Sinne kun mentiin, jouduttiin menemään poliisisaattueessa.
Isot pakolaisleirit. Sielläkin julistimme evankeliumia.
Näimme ihmisten tulevan uskoon. Aina rukoilimme: "Jumala, avaa ovet."
Varsinkin työtoveri Pertti Söderlund rukoili: "Avaa Länsi-Niili, -
avaa aina Yumpeaa myöten, joka on eniten muslimialuetta 98 %.
Nyt Jumala on avannut.
Kahden viimeisen vuoden aikana meillä on ollut isoja kruseideja -
joissa on ollut tuhansia, jopa kymmeniä tuhansia ihmisiä yhteensä.
Meillä on ollut auttamassa saksalainen Peter France, -
joka on itse syntynyt Keniassa. Hänen näkynsä on nimenomaan -
mennä sinne, missä vielä ei ole evankeliumia julistettu.
Saavuttamattomien kansojen tykö. Sehän on meidänkin sydämellä.
Siksi saimme häneltä avun. Nämä kokoussarjat on niin hyvin järjestetty.
Otetaan esimerkiksi Kitgum, joka oli yksi tällainen paikka, -
jossa on valtavasti tapettu ihmisiä. Adjumanissa jne.
Viikkoja aikaisemmin evankelioimisryhmä menee sinne, -
aloittaa rukoustilaisuudet, näyttää filmiä, Jeesus filmiä kaduilla.
Menee kouluihin, vankiloihin, radioon ja kertoo, -
että meillä on tulossa iso kokoussarja tähän kaupunkiin.
Sitten kun tilaisuus alkaa, kun viedään isot rekat.
Menemme kaikki sinne yhdessä.
Jälleen meillä on väkevä rukous pohjana.
Se on ihan numero yksi.
Radio; joka aamu viidestä kuuteen saarnaamme radiossa.
Kerromme ihmisille, että tulkaa näihin tilaisuuksiin.
Kerran kävi niin, että anglikaanit eivät antaneet meille radiokanavaansa, -
ohjelmaansa. Muslimit antoivat. Ne olivat sitä mieltä, -
että kyllä nämä kaverit voivat täällä puhua. Joka aamu me kaiutimme -
evankeliumia ja kerroimme: "Terve- tuloa nyt on iso tapahtuma täällä."
10-15 jopa 20.000 ihmistä tuli näihin tilaisuuksiin.
Minulle ei tarvitse kenenkään sanoa -
etteikö Jeesus tänä päivänä paranna sairaita.
Olen nähnyt sokeitten silmien aukenevan, kuurojen korvien, -
rampojen lähtevän kävelemään. Riivattujen vapautuneen.
Miksi? Koska Jeesus on sama eilen tänään ja iankaikkisesti.
Siksi olen evankeliumin julistaja.
En jaksaisi tehdä tätä työtä ellen näkisi, että meillä on elävä Jumala.
Onkohan siinä nyt mitä viimeksi sanoit, -
että minkä takia monta kertaa hyvässä uskon voimassa oleva ihminen, -
kun se ei näe Jumalan tekoja, niin pikkuhiljaa alkaa usko mennä.
Täällä Pohjoismaissa, Suomessa, jossa on sekoittuneena monenlaista -
mutta hyvin paljon luopunutta ihmistä.
Onhan sielläkin nämä muslimit, jotka vihaavat ja tappavat näitä.
Tämä on se tilanne mutta olennaista on, -
että pääsemme näkemään Jeesuksen voiman. - Minä uskon näin.
Nimenomaan ihmiset, jotka eivät ole evankeliumia kuulleet -
tai jotain siitä kuulleet mutta kun he näkevät.
Muslimeille on nimenomaan tärkeintä, että he näkevät, että nyt -
elävä Jumala toimii. Erityinen tilanne on se, että pääsimme yleensä -
Yumben alueelle pohjoisessa lähellä Etelä-Sudanin rajaa.
Se on 98 % muslimialuetta.
Meillä oli jalkapallo, jonka avulla me pääsimme sinne.
Siellä on aikaisemmin lähetystyöntekijöitä jopa murhattu.
Heidät on kivittämällä ajettu pois. Mutta Peter Francen, -
Pertti Söderlundin kanssa saimme järjestää sinne ison tilaisuuden.
Ajatelkaa vielä muslimimies antoi valtavan ison tontin meille vuokralle.
Hän oli itse joka ilta näissä isoissa tilaisuuksissa mukana.
Tilaisuuden jälkeen hän sanoi: -
"En minä halua ottaa teiltä mitään vuokraa.
Tämä on vaikuttanut minuun." Tilaisuuden jälkeen -
meillä oli myös Raamattuja jakaa ihmisille, jotka olivat tulleet uskoon.
Sinne on käännetty nyt pari vuotta sitten karigun kielelle -
heidän heimokielelleen Uusi Testamentti.
Minulla on ollut täällä Suomessa mahdollisuus myöskin -
ennen kun lähdin Ugandaan 1 1/2 vuoden ajan -
Metrokappelissa kävi muslimeja, joille opetin Uutta Testamenttia.
He kuulivat, että täällä on kaveri, joka voisi opettaa Uutta Testamenttia.
Tämän vuoden aikana minulla on ollut 3 kertaa -
mahdollisuus olla opettamassa imaameille, siis johtaville imaameille,
joilla on jokaisella noin 500-600 omassa alueessaan -
lähes 70 imaamia. - Miten se on mahdollista?
No, minä välillä nipistän itseäni, miten se on mahdollista.
Koko meidän kumppaniseurakunta, helluntaiseurakunta Ugandassa -
ihmettelee tätä. Ensimmäisellä kerralla puhui heille noin 5 tuntia.
Kerroin Raamatun luotettavuudesta, uhreista, -
kerroin miksi Jeesus piti uhrata jne. Ajattelin, että pyytävätkö uudestaan.
"Tule mahdollisimman pian uudelleen."
Niin menin toisen kerran toukokuussa. Tämä oli 1. helmikuuta -
sitten toukokuussa vielä ennen lähtöä helmikuussa 3. kerran.
Erityisesti painotin muslimeille sitä, joka on heille toivoton tilanne.
He eivät ole varmoja siitä, mitä allah kerran sanoo.
Selviävätkö perille. Puhuin tästä pelastusvarmuudesta. - Joo.
Todella monella tapaa toin sen esille sillä seurauksella, -
että he toivoivat "tule uudelleen."
Nyt toivon, että pääsisin heti ensi vuo- den alkupuolella jälleen käymään, -
koska heille merkitsee nyt evankeliumin sanoma paljon.
Mikä ihme, jos saan tämän vielä kertoa.
Siitä vielä pohjoiseen on kyliä, joissa on ihan 100 % muslimeja.
Pertti Söderlund soitti minulle tai minä soitin hänelle ja hän kertoi -
hyvän uutisen. Imaamit ovat antaneet luvan, että saamme ihan rauhassa -
mennä julistamaan evankeliumia kaikille näille kylille.
Ihmisille, jotka eivät ole koskaan kuulleet.
Miten imaamien pomot?
He lupasivat suojella meitä, kun menemme sinne.
Koska he ovat ystäviämme. Olemme voittaneet heidän luottamuksensa.
Mutta kyllähän jossain vaiheessa heidän täytyy miettiä, -
että ovatko he nyt palvelleet väärää jumalaa.
Tämä on niin kova juttu, että Arabi- emiirikunnasta on tullut varoittajia, -
ja sanoneet imaameille, etteivät saa olla missään tekemisissä kanssamme.
Mutta he sanoivat, että tämä mies, joka on Uutta Testamenttia puhunut -
ja opettanut, ei ole loukannut millään tavalla heidän uskontoaan.
He pitävät häntä ystävänään. He haluavat tietää mitä UT sanoo, -
kun se on heidän omalle kielelleen kirjoitettu. Rukoilemme, -
että VT tulisi myös mahdollisimman nopeasti heidän kielelleen.
Minä uskon, totta kai uskon, olen julistaja, että vielä Yumbe tulee -
aukeamaan, että monet imaamit antavat elämänsä Kristukselle.
Olen sitä mieltä, että kun muslimi tulee uskoon niin hänestä tulee -
väkevä Kristuksen todistaja. - Suomesta käsin, -
kun on monenlaisia lähetysorganisaa- tioita, jotka työskentelevät ulkomailla.
Yhä enemmän tuntuu, että kaivojen etsiminen, -
joka sekin on tärkeää, on enemmän hallitsevaa kuin todella -
se evankeliumi. Oletko havainnut tai törmännyt näihin asioihin?
Olen huolissani siitä.
Nimitän tänään itseäni lähetyspastoriksi ja -
haluaisin sytyttää koko Suomen uudelleen tekemään lähetystyötä.
Meillä on vielä 2 miljardia ihmistä tässä maailmassa, -
jotka eivät evankeliumia ole kuulleet. Niistä on 1 miljardi muslimeja.
Juuri heidän kentällä tapahtuu eniten uskoontuloja.
Suomalaiset ovat nyt jämähtäneet kirkkojensa sisään.
Monet ovat kutsuneet lähetys- työntekijänsä takaisin Suomeen.
Muka työ on tehty. Jos 6000 heimoa ja kansakuntaa -
on vielä kuulematta evankeliumia. Missä meidän pitäisi liikkua?
Siellä missä Jumalakin liikkuu.
Jumalan sydämellä on voittaa kaikki kansat.
Matt. 24:14 sanoo: "Tämä valtakun- nan evankeliumi tullaan julistamaan -
kaikille kansoille, ja sitten tulee loppu." Mistä me tiedämme, -
että se tapahtuu. Ilmestyskirjassa sanotaan. "Katso minä näin.
Oli suuri joukko kaikista kansan- heimoista, jokaisesta sukukunnasta, -
pienimmästäkin etnisestä ryhmästä.
Jumalan valtaistuimen edessä he huutavat -
"Pelastus tulee Karitsalta Jeesukselta Kristukselta."
Jumala tekee sitä joka tapauksessa. Haluan, että Suomi on mukana, -
että Ilkka Salminen on mukana, TV7 on siinä mukana ja kaikki -
me yhdessä voimme auttaa evankeliumia eteenpäin niin -
että ihmiset tulevat kuulemaan. Sinäkin, joka katsot tätä ohjelmaa.
Saat olla mukana tekemässä lähetystyötä.
Kiitos Ilkka tästä väkevästä loppupuheesta, -
josta voidaan sanoa, että siinä oli Pyhän Hengen voima.
Sinun seuraaviin maailmanvalloituksiin -
Jumalan valtakunnalle. Juuri tämä, että olet vaarallisissa paikoissa -
missä on muslimeja, jotka eivät ole koskaan kuulleet -
Jeesuksesta ja hänen pelastavasta voimasta. Olet päässyt sinne.
Uskon, että olet itse saanut hyvin paljon.
Olen onnellinen mies tänä päivänä. Onnellinen perheen isä. - Kyllä.
Kiitos Ilkka ja toivottavasti lähtöjä ja kutsuja -
sieltä suunnasta tulee vielä paljon. - Kiitos.
Siunausta. - Samoin TV7:lle, siunausta jokaiselle katsojalle.
Olet juuri katsonut Isännän Pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit tukea ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10077
tai voit lahjoittaa pankkitilille ruudussa näkyvällä viitenumerolla.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola