Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Tämänkinkertainen vieraani on joutunut monenlaisia -
myllerryksiä kokemaan ennen kuin Jeesus sai hänet omakseen.
Tästä kuulemme aivan kohta. Tervetuloa Hannu Äimänen. - Kiitos.
Ennen kuin mennään uskoontuloasioihisi niin ihan lyhyesti.
Kuka on Hannu Äimänen? Missä synnyit ja missä olet koulusi käynyt?
Olen syntynyt Kokemäellä oikeastaan Porissa mutta vanhemmat asuivat -
Kokemäellä. Kun olin puolivuotias niin vanhemmat muuttivat Turkuun.
Turussa kävin Turun klassikkoa kunnes viimeisenä vuotena jouduin -
vaihtamaan koulua. Isä sai paikan Kuopiosta niin Kuopion klassikkaan.
Sieltä tulin Helsinkiin opiskelemaan.
Isäsi oli Turussa opiskellut oikeustiedettä varanotaariksi.
Sinä pistit sisaresi kanssa vielä paremmaksi.
No ehkä näin voisi sanoa mutta joka tapauksessa sellainen lakihenkisyys -
Suomen lakimielessä on ollut tässä perheessä olennaista. - Kyllä.
Silloin kun tulit opiskelemaan niin jäitkin tänne Helsinkiin. - Joo, kyllä.
Olin tavannut tulevan vaimoni sitä ennen Turussa ja minulla oli -
kauhea ikävä Kuopiossa Turkuun mutta tädillä oli täällä kämppä -
niin pääsin tänne opiskelemaan ja vaimo tuli myöhemmin perässä.
Se tuli selvästi myös halvemmaksi. - No se tuli halvemmaksi.
Asuin 28,5 neliön yksiössä missä ikkunat olivat niin, -
että näin ihmisten jalat. Muutoin se oli montussa se asunto.
Siellä oli ihan hyvä olla kun täti reissasi Saksan ja Ruotsin väliä.
6 viikkoa merillä ja sitten 3 viikoksi maihin. Kun hän tuli maihin -
niin olimme yhdessä 3 viikkoa. Sitten hän taas lähti.
Ymmärsin, että sinulla oli hyvin lämmin ja turvallinen koti.
Mutta uskonasiat eivät erityisesti olleet pinnalla.
Pitää paikkaansa. Voisi sanoa perussuomalainen koti.
Jouluevankeliumi oli sellainen mitä isä sanoi, että muista se.
Sen olen muistanutkin. Hänen äitinsä oli uskova ihminen kunnan kätilönä.
Äidinäitini oli myös uskova ihminen. He asuivat pienessä mökissä -
Kauvatsalla, mistä ei tiedetä missä se on. Se kuuluu Kokemäkeen.
Olit ensimmäisessä työpaikassa asianajotoimistossa.
Tuomarin tehtävissä myöhemmin ja monenlaisissa mitä juridiikka -
on tuonut tullessaan mutta siinä vaiheessa elämä oli aika tasaista.
Varsinaisesti et ollut joutunut pohtimaan onko Jeesus olemassa?
Sitä ei tullut pohdittua ollenkaan.
Paitsi sen verran, että jotenkin oli sellainen usko, -
että täytyy olla olemassa jotakin.
Uskoin, että on Isä, Poika ja Pyhä Henki.
Rippikoulussa olin aika kiinnostunut näistä asioista mutta -
kukaan ei kertonut, että Jumalaan voi saada sinä-minä suhteen.
Se oli minulle yllätys. Rippi- koulussakaan se ei tullut esille -
vaikka oli kauhean kiva rippikoulu.
Sitten elämässä tapahtui tekijöitä, -
joiden summana sinulle tuli pakokauhu elämään.
Se johti sinut tälle tielle. Käytkö sen tiiviisti läpi?
Ok, voisi oikeastaan lähteä liikkeelle siitä, kun -
olin toisessa asianajotoimistossa töissä.
Minulla tuli yhtiökumppanin kanssa vaikeuksia.
Hänellä oli vaikea avioero.
Olin ostanut yhtiön osuuden aikanaan toiselta asianajajalta.
Sieltä lähdin pois ja pääsin SYP:iin lakimieheksi.
Olin SYP:n lakiasianosastolla. Hoidimme pankin sisäiset lakiasiat.
Kerran tuli juttua yhden sihteerin kanssa siitä, -
että mitä Raamatussa on? Hän sanoi lukeneensa Raamatun 5 kertaa läpi.
Ajattelin, että onko tällaisia ihmisiä olemassakaan?
Se vaikutti, että otin kotoa oman vihkiraamatun ja -
katsoin, että mitä siellä on? Kaksi henkilöä puhutteli.
Toinen oli Salomo ja toinen Paavali. Paavalista en ollut koskaan -
kiinnostunut mutta kun hän kulki Damaskon tiellä ja kohtaa Jeesuksen.
Mies, joka on täysin kristinuskon vastainen, vainosi kristittyjä.
Hän yhtäkkiä kääntyy. Ajattelin, että mikä on voima, joka kääntää ihmisen?
Toinen oli Salomo. Ajattelin, että olis kiva, jos juristillakin olisi viisautta.
Tuntui, että ei sitä välttämättä ole niin paljon. Se johti pohdintaan siinä.
Tuli tietynlaisia vaikeuksia myös elämässä.
Asiat kasaantuivat ja tuli tietynlainen stressi.
Eräänä joulukuisena iltana v. -79, -
kun asuimme Töölössä. Siellä on leikkikentät niin polvistuin.
Katsoin ylös ja kysyin, että onko siellä ketään ja sanoin sinne, että -
kuule Isä, jos olet siellä niin olen tässä. Voit tehdä minulle mitä haluat.
Se johti siihen, että sairastuin enkä osannut ollenkaan odottaa sitä.
Lähipiirissä ei ollut ketään, joka olisi tuntenut psyykkisiä sairauksia.
Jouduin psykoosiin. Muistan kun olin vaimon ja isäni kanssa -
ilmoittautumassa pahamaineiseen Hesperian sairaalaan.
Psykoosi on sellainen, että kaikki asiat puhuttelee ihmistä.
Nousin jaloittelemaan ja ovessa lukee lappu: "Työnnä."
Se oli kehotus minulle, että työnnä. Koin, että oli hirveästi syyllisyyttä.
Olen tehnyt paljon väärin ihmisiä kohtaan.
Avaan oven menen rappukäytävään ja yritän ottaa nopean auton -
mennäkseni sovittamaan syntejäni ja pyytämään anteeksi.
Ambulanssi oli pihassa mutta lukossa.
Menen viereisen Topeliuspuiston kulmaan missä oli taksi.
Taksikuski oli puhelinkioskissa. Taksi oli käynnissä, -
en voinut itselleni mitään, otin taksin ja tiesin rikoslaki 386 A-pykälä.
Moottoriajoneuvon luvaton käyttöönotto.
Otan taksin ja tiedän, että kohta tullaan hakemaan.
Radiosta alkoi tulla tietysti tietoa, että taksi on varastettu.
Huomaan, että ajan tänne ja tuonne enkä tiedä missä olen.
Jostain syystä, kun olen ratissa, tulee epätoivoinen tunne.
Huudan, että Jumala, jos olet olemassa niin auta.
Jostain syystä ajauduin Kannelmäen kirkon pihaan.
Oli uusi vuosi - 79-80 ja olin lukenut Raamattua sen verran -
ja ajattelin, että jos minut nyt tuomitaan niin joudun helvettiin.
Minulla oli hirvittävä sielun hätä. Menen kolistelemaan kirkon ovia.
Onneksi kirkkoherra oli paikalla.
Huudan, että pääsenkö koskaan taivaaseen.
Hän otti kaksin käsin kiinni ja sanoi, että varmasti pääset.
Rauhoitettiin ja poliisit tulivat myöhemmin.
Minut vietiin kuulusteltavaksi ja sitten Hesperian sairaalaan -
vaarallisena ihmisenä suljetulle osastolle. Olin siellä jonkin aikaa.
Pääsin avo-osastolle ja myöhemmin yksityislääkärin hoitoon, -
joka oli todella hyvä. Jossakin vaiheessa sairaalassa -
tuntuu siltä, että nostava käsi on ikään kuin alapuolellani ja ympärillä.
Tajusin, että olen hyvän Jumalan kädessä. Ei tapahdu mitään pahaa.
Kuinka ollakaan kun aloin terveh- tymään niin menetin kaiken uskoni.
Ajattelin ettei ole mitään Jumalaa olemassa.
Oli kuitenkin aika jännää, että työkaverini -
Yhdyspankin lakiasianosastolla otti minut hyvin vastaan.
Yleensä on niin, että kun pankki- lakimies sekoaa se on kohta entinen.
Minulle ei käynyt niin vaan sain kuntoutua vuoden.
Sitten pääsin istumaan käräjät Lappeenrantaan.
Jouduin tietysti taksi- varkaudesta Raastupaan -
mutta minut vapautettiin, koska olin ollut syyntakeettomuus tilassa.
Myöhemmin, vuosi, puolitoista sen jälkeen, olen itse istumassa -
pöydän takana oikeusjuttuja, tuomitsemassa ihmisiä, -
joilla on kaikenlaisia ongelmia.
Väliin olisin kysynyt, että voisiko olla niin, että vaikka sait kosketuksen -
Jumalan läsnäoloon niin sielunvihollinen osasi käyttää sitä, -
että olit psyykkisesti sairas. Se meni ikään kuin sen lukuun, -
että aloit hylätä sen ettei se ollutkaan aito kokemus.
Kyllä siinä varmasti oli sitä mukana myöskin.
Minulla oli sellainen aikamoinen sielunhätä silloin todellakin.
Sitten kun tulin Lappeenrannasta niin ihmettelin minkä takia omatunto -
ei ota kiinni oikeastaan mistään. Kun tulen takasin Helsinkiin -
niin sen jälkeen omatunto otti vahvasti kiinni.
Tajusin, että olen tehnyt paljon pahaa. Olen sanonut pahoja asioita, -
laiminlyönyt monia asioita, tehnyt paljon pahaa.
Alkoi kalvaa syyllisyys uudestaan.
Ajattelin, että tämä on kurja juttu. Aloin pyytämään ihmisiltä anteeksi.
He ihmettelivät, että mikä tuli? Eihän tässä ole mitään ongelmaa.
En pystynyt sille mitään.
Oli pakko selvittää kysymykset mitä oli epäselviä ihmisten välillä.
Muistan kun - asuimme ihan Töölön kirkon vieressä - niin aloin kävellä -
iltalenkkiä Töölön kirkon mäellä.
Ihmettelin ensin, että mitä minä siellä teen?
Onko sittenkin olemassa Jumala?
Oli niin kuin 2 lataamoa vierekkäin. Toinen Hesperian sairaala -
ja toinen Töölön kirkko.
Huomaan, että jos Jumala on sittenkin olemassa niin ehkä tässä tehdään -
jonkinlaista sopimusta Jumalan kanssa tilanteessa, -
jossa suhde on mennyt täysin rikki.
Ajattelin juristin tapaan, että sopimus pitää tehdä.
Pyytelin Jumalalta - ja ajattelin onko tämä omaa mielikuvitusta -
3 asiaa, jotka minusta olivat tärkeitä elämässä.
Ensimmäinen rakkaus, viisaus ja ilo.
Ajattelin, että jos on näitä elämässä se on kova juttu.
Olin monena iltana kirkon mäellä. En tohtinut mennä kirkkoon.
Löysin pienen Uuden Testamentin, riparilta saadun.
Sitä lueskelin ja kun huomasin miten Jeesus oli kohdannut erilaisia ihmisiä -
ajattelin, että on 2000 vuotta välissä -
mutta voisin itse olla samassa tilanteessa.
Sana alkoi puhutella hyvin voimakkaasti. Tajusin, että ok, -
toisaalta on syyllisyys, toisaalta puhuttiin Jeesuksesta, -
että Hän on sovittanut synnit.
Muistan kun olin yhtenä päivänä Teollistamisrahaston työhuoneessa.
Tajusin, että nyt jos Raamattu puhuu totta, on olemassa kaksi tietä.
Toinen vie kadotukseen, toinen taivaaseen. Ajattelin, että olen -
paha ihminen, ei ole mitään mahdollisuuksia taivaaseen.
Mutta jotenkin koen pyhän hetken, että siellä on joku kanssani.
Ymmärrän, että se on Jeesus. En nähnyt, kuullut, haistanut, maistanut -
mitään mutta tajusin, että Hän on siellä. Alkoi välähtää, ymmärsin, -
että Golgatan ristillä oli sovitettu kaikkien ihmisten synnit.
Olen työpöydän ääressä tämän löydön kanssa. Koen hiljaisen kehotuksen.
Kristus tulee sanoen, että Hannu haluatko lähteä seuraamaan Häntä, -
kelpaako sinulle iankaikkinen elämä. Sopersin siinä Hänelle, -
että kyllä kelpaa. Sen jälkeen koen valtavan hengellisen kokemuksen.
Tonneittain lähti kuormaa pois harteilta.
Tuli valtava sisäinen rauha, jota en ollut koskaan kokenut.
Tajusin, että olen löytänyt sen, mitä olen elämässä hakenut.
Se oli kosketus elävään Jumalaan. Ymmärsin, että Kristus, -
joka minua kutsui niin Hän oli rakkaus.
Tulin niin iloiseksi, että pomppasin tuolista ylös ja otin UT:n käteen ja -
menin viereiseen huoneeseen, jossa oli kollegani.
Heiluttelin sitä ja sanoin, että Jeesus elää.
Hän katsoi skeptisen lakimiehen tapaan, että mikä on kaveriin mennyt.
Sinä päivänä, se oli vuonna -82 syyskuussa illalla, -
lähdin hyvin onnellisena kotiin. Tällä tiellä olen.
Niin kuin sanoit ennen ohjelman tekoa, -
se muutos oli niin dramaattinen, että muistat sen tänään.
Muistan ihan sen päivänkin. Se oli iltapäivä 29.9.82.
Olet Hannu juristityösi ohella, -
tuomarina ja asianajajana toimimisen ohella, -
olet koko ajan sen jälkeen, -
menit aika nopeasti kadulle kertomaan.
Olet ollut lähellä Jeesusta ja tehnyt rinnalla sitä työtä.
Se on tullut siinä jotenkin. Koen sellaisen Jumalan kutsun, -
että kerro Jeesuksesta. Olen yrittänyt kertoa eri tilanteissa missä olen.
Toiset on vihastunut ja toiset ihastunut.
Siinä on hyvin monenlaista skaalaa. Jotenkin silloin kun Helsingissä alkoi -
"Perjantai Kristukselle", illat yli 30 vuotta sitten, -
olin mukana niissä touhuissa.
Nythän se on "One Way Mission," -
joka hoitaa "Perjantai Kristukselle" liikettä.
Mutta varsinaisesti nyt kun olen jäänyt eläkkeelle lakimiehen hommista -
Helsingin Raamattukoulun evanke- listana ja Raamatun opettajana.
Raamattukoulu alkoi vetää hyvin voimakkaasti, kun asuin Töölössä.
Raamattukoulun opettajat opettivat Töölön kirkossa Raamattua.
Jäin koukkuun. Kävimme evankeliumit läpi 3 vuodessa.
85 luentoa kerran viikossa. Jeesuksen elämä tapahtumajärjestyksessä.
Mentiin niin mielenkiintoisesti, että jäin koukkuun ja aloin kysellä -
voisinko itsekin tehdä siellä jotakin. Olen ollut siellä sen jälkeen.
Nyt minulla on perjantaipäivä pyhitettynä näille asioille.
Käyn puhumassa paljon hengellisissä tilaisuuksissa eri puolilla.
Jos palataan vielä siihen, kun lähdit kadulle heti tuoreeltaan tekemään.
Millaisia kokemuksia tai havaintoja?
Millä tavalla vuosikymmenien aikana tilanne on muuttunut?
Miten kävisit tätä läpi?
Sanoisin näin, että ilmapiiri on kylmentynyt.
Kun oli tällainen tuore ensirakkaus Kristukseen niin kuin sanotaan.
Silloin tuntui hirveän ihanalta. Sai jutella ihmisten kanssa, kohdata heitä.
Ihmiset suhtautuivat aika myönteisesti. Tietysti tuli kielteisyyttäkin vastaan.
Nyt jotenkin, kun on kulkenut ja kohdannut erilaisia ihmisiä niin -
on ihmisiä, jotka mielellään juttelevat.
Olen huomannut, että on syvä tarve hengellisiin asioihin.
He eivät tiedä mistä on kysymys.
Mistä lähtee liikkeelle ja mihin men- nään, ovat hukassa ja pimeydessä.
Paljon on niitä, jotka sanovat, että kiitos älä tule minulle kertomaan.
Tiedän itse nämä asiat paremmin.
Siinä on 2 syytä miksi ihmiset ovat kielteisiä. Toinen on, -
että eivät tiedä kuinka hyvä Jeesus on ja toisaalta eivät tajua, -
kuinka paha asia on synti ja kuinka se pitää ihmisen pimeydessä.
Jeesus tuli vapauttamaan meidät synnin orjuudesta.
Kun ihminen lankesi syntiin, niin hän joutui -
synnin, kuoleman ja perkeleen valtaan. Nämä ovat tuhovoimia.
Voisi verrata siihen, kun vangeille aikanaan -
laitettiin 15 kg punnukset, kahleet jalkoihin.
Yritäpä juosta niillä 110 metrin aidat. Se on vähän sama asia, -
kun ihminen yrittää räpiköidä synnin ja kuoleman kysymysten kanssa -
ilman Kristusta. Ei onnistu. Jeesus sanoi, että ihminen on synnin orja.
Mutta jos Hän tekee vapaaksi, tulemme todella vapaiksi.
Uskonnollisuus on sellainen, joka tulee hiipimällä -
pienin askelin, jossa järjen päätelmät alkavat ohjata asioita.
Rationalisoidaan Jumalanpalveluksia. Tekemään niistä määrätynlaisia.
Tietysti sitten tämä, että mukaudutaan tämän maailman mukaan. - Niin.
Kaksi asiaa on sellaista, jotka ikään kuin ryöstää. - Se on ihan totta.
Uskonnollisuus on ihan tyypillistä ihmisille.
Suomalaiset ovat hyvin uskonnollisia.
Uskonnollisuudella ja Jeesuksella ei ole tekemistä toistensa kanssa.
Uskonto on järjestelmä, jonka ihmiset ovat kehitelleet.
Se tulee latinan sanasta "re ligo," joka tarkoittaa sitoa.
Jeesus ei tullut sitomaan jäykkään, ahtaaseen uskonnollisuuteen, -
jossa pitää mennä tietyn kaavan, muotin ja mallin mukaan.
Hän tuli nimenomaan vapauttamaan ihmisen.
Kun Hän tekee sisältä vapaaksi niin ihminen tulee todellisesti vapaaksi.
Hän myös löytää Kristuksessa ikuisen elämän ja pelastuu.
Joh. 17, se koko luku puhuu hyvin paljon kristittyjen ykseydestä.
Jos meissä on Kristuksen Henki ja sama Henki, niin olemme yhtä.
Tiedämme, että morsiusseura- kunnassa ei riidellä vaan ollaan yhtä.
Tämä on asia, joka liittyy edelliseen uskontoon.
Lokeroidaan oppeja hirveän paljon ja ruvetaan riitelemään niistä.
Se on valitettavaa, koska Jeesus ei tullut tuomaan meille oppia -
vaan tuli tuomaan meille elämän. Tällä en tarkoita, etteikö oppi ole tärkeä.
Ajattelen, että oppi on itse asiassa Raamatun oikea ymmärtämistä.
Silloin kun ihminen ymmärtää, että mistä siinä on kysymys.
Silloin se merkitsee syvää armon ja rakkauden kokemista.
Toisaalta myös syvää pyhyyden kokemista. - Kyllä.
Tuntuu, että pyhyys on ihmisiltä kadoksissa. - Aivan.
Ja se rakkauden kaksoiskäsky.
Kun eräs kirja, jossa puhuttiin, - taisi olla Wommack, -
että rukouksista 90 % vähintään täytyisi olla -
kiittämistä, ylistämistä ja palvomista.
Ainoastaan sitä voimme antaa Jumalalle.
Hän tietää tarpeemme, että niitä ei kannata hirveästi luetella.
Ennen kaikkea kiittää ja ylistää. - Se on ihan totta.
Monta kertaa jää ihmisiltä pois. - Se on siinä mielessä sääli -
ettemme ymmärrä, että Jumala tietää meistä kaiken.
Niin. Toisaalta se voi olla pelottava ja ahdistava asia, kun Jumala -
tietää kaiken. Toisaalta se voi olla hyvin turvallisuutta tuottava asia.
Ihminen saa olla sellaisen hyvän Jumalan sylissä, joka rakastaa häntä.
Kokea Jumalan suurta hellyyttä myöskin.
Itselleni se on ollut hirvittävän tärkeää, -
kun on psykoosista parantunut aikanaan.
Sen jälkeen sain erilaisia vastuunalaisia tehtäviä.
Minut kutsuttiin Teollistamisrahaston päälakimieheksi.
Istuin käräjät ja olen ollut asianajohommissa pitkän aikaa.
Myös viimeisessä vaiheessa olin Takuusäätiön -
takausjohtajana auttamassa ylivelkaantuneita.
Näitä ei olisi pystynyt tekemään, jos Herra ei olisi parantanut -
ja tehnyt minusta takaisin ihmistä. - Sinähän pyysit viisautta.
Pyysin sitä. - Sitä tarvitaan, kun on -
mahdottomia velkatilanteita ja koettaa parsia niihin ratkaisuja. - Aivan.
Jäikö mieleen jokin tällainen, joka hirvitti, -
että miten tästä voi selviytyä. - Kyllä tarinoita on paljon.
Kun ajatellaan, että 370.000 ihmisellä ovat luottotiedot menneet.
Kun pistetään perheet mukaan, -
niin kuinka suuressa ahdingossa ihmiset on, se on hirvittävää.
Se on miljoona helposti. - Kovaa aikaa.
Millaiseen aikaan olemme menossa, hengellisestä näkökulmasta?
Pelkään ja se on oikeastaan suoraan Raamatussa sanottu.
Ei tarvitse pitkään lukea esim. profeettakirjoja, kun huomaa, -
että olemme menossa vaikeita aikoja kohti.
Voisi sanoa, että mennään näin ja sitten mennään alas.
Sitten aletaan tulla myös ylös. Jeesus sanoi, että Hän tulee myös takaisin.
Aivan. - Jotenkin suhtaudun sillä tavalla tulevaisuuteen, -
kun Jeesus sanoi: "Nostakaa päänne sillä teidän vapautuksenne on lähellä."
Tulee mitä tahansa niin Herra on luvannut viedä omansa kotiin ja -
myös tahtoisi, että tulisi mahdolli- simman monta ihmistä taivaskotiin.
Hän on kaikkia kutsunut, kuollut kaikkien puolesta Golgatan ristillä, -
että jokainen löytäisi elämän, joka heille on tarkoitettu ja varattu.
Tämän jälkeen pyydän, että sanot katsojillemme -
mitä Pyhä Henki sanottavaksesi juuri nyt antaa. Ole hyvä . - Kiitos.
Ajattelisin näin, että Jeesus on Golgatan ristillä sovittanut -
kaikkien ihmisten synnit. Myös sinun syntisi, joka olet TV:n ääressä.
Raamattu sanoo yksinkertaisesti: "Jos me tunnustamme syntimme, -
on Hän uskollinen ja vanhurskas, niin että Hän antaa meille -
synnit anteeksi ja puhdistaa meidät kaikesta vääryydestä."
Sitten: "Joka rikkomuksensa salaa, se ei menesty; -
mutta joka ne tunnustaa ja hylkää, se saa armon."
Kysymys on siitä, että ihminen voisi löytää armon.
Armo löytyy Kristuksessa. Kun tulet Jeesuksen luokse, voit olla varma, -
että tulet rakastavimman ihmisen ja Jumalan luokse -
mitä maailmankaikkeudessa löytyy. Saat varmasti kaikki synnit anteeksi, -
kun annat elämäsi Hänelle. Se johtaa siihen, että olet kerran taivaassa.
Toivotan sinulle Jumalan siunausta.
Uskon, että evankeliumin ydin, -
se, miten Jeesus Golgatalla sovitti meidän syntimme. -
Synnit ja sairaudet on kaikki käsitelty ristillä.
Hänen Golgatan työstä, ylösnousemuksesta, -
Hänen verestään ja nimensä voimasta, -
keskitymme paljon niihin, koska niissä on pelastava voima.
Kyllä nimenomaan. - Olet päässyt henkilökohtaisesti kokemaan -
mutta olet myös nähnyt miten se toimii kadulla, kirkoissa -
ja eri paikoissa missä olet Sanaa julistanut. - Joo.
Kiitos Hannu, että kerroit tämän lämminhenkisen mutta samalla -
syvällisen ja voimallisen viestisi ohjelmaamme.
Paljon kiitoksia, että sain tulla. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän Pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Soitta ruudussa näkyvään numeroon -
tai lahjoita pankkitilille. Ruudussa näkyy tili- ja viitenumero.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola