Tervetuloa Isännän Pöydässä ohjelmaan.
Tämänkertaiselle vieraalle on tapahtunut niin paljon ja heti aluksi -
päätin, että yhteen ohjelmaan emme saa mahdutettua kaikkea.
Tämä on ensimmäinen ohjelma ja seuraava ohjelma jatkaa.
Lähinnä ihmeitä, joita hänen elämässään on tapahtunut.
Tervetuloa Veikko Ilmasti.
Kiitos mielelläni tänne tulen. - Olet Karjalasta, koti oli siellä.
Synnyit aikana, kun talvisota alkoi. Olit noin 10-vuotias.
Pääsit sen näkemään. Ennen kuin kerrotaan elämästäsi -
niin käydään läpi lapsuuttasi. Millaiseen perheeseen synnyit, -
oliko perhe uskovainen jne. Käytkö tätä lävitse?
Kiitosaihe tuosta Herralle. Meillä oli hyvä, että pienestä pitäen -
joka ilta uskova äiti piti iltarukoukset.
Se oli lähtökohta uneenkin.
Sitten kun oli luettu iltarukoukset niin oli hyvä lähteä unen maailmaan.
Äiti oli perheestä, jossa oli uskossa koko perhe.
Kaikki mitä siellä tehtiin, ei ollut vain sanoja.
Se oli sellaisen uskovan elämää, joka näkyy ulospäin hyvänä.
Oli kohteliaisuus ja kunnioitus vanhempiin ja kaikki tällainen -
yhtenä isona asiana. Paitsi että uskot- tiin Jumalaan ja oltiin rukouksessa.
Äidiltä kuulit, että hänen isänsä kuollessaan -
tiesi hyvin tarkkaan etukäteen, milloin Jumala hakee hänet. Kerrotko siitä?
Äitini isä oli laivan kapteeni ja hän oli -
jo siinä iässä, että hän oli sairaana -
ja teki lähtöä tästä maailmasta.
Hän sanoi siinä, että nyt hän on niin sairaana, -
että hän huomenaamulla klo 5 lähtee tästä maailmasta.
Jumala ilmoitti minulle. Nyt pidetään iltarukouskokous koko perhe.
Haluan hyvästellä jokaisen lapsen ja vaimon.
Saatte elämään siunaukseni mitä minä voin antaa, ainakin ohjeen.
Huomenaamuna klo 5 minä lähden tästä maailmasta. Niin hän myös lähti.
Vaikka hänen vaimonsa, mummoni, äidin äiti sanoi, -
että haluan olla mukana niin isoisä, äidin isä sanoi, että ei tarvitse.
Te voitte levätä ja nukkua. Minä lähden ja kaikki on hyvin.
Se oli sellainen, että hän oli paitsi uskossa tämä kapteeni.
Myös se, että hän oli ollut laivassa kapteenina 30 vuotta tai jotakin.
Se yhtiö, jossa hän oli niin ainoana mitä tiedettiin -
Koivistollakin oli niin, että yhtiö piti hänen lähtiäispuheen ja antoi -
siihen vanhaan aikaan kullassa yhden vuoden palkan.
Siksi, että hän on ollut niin hyvä esimies, tunnollinen kaikessa.
Uskossa, jossa hän oli ja hoiti perhettä.
Minulla on sieltä varmasti pohjaa tähän päiväänkin saakka.
Kun olen elämääsi vähän läpikäynyt niin kuin sanoin ennen ohjelmaa.
Minulle tuli sellainen kuva sinusta, että olet ollut Jumalan lellipoika.
Allekirjoitatko tämän? - Ihan on helppo allekirjoittaa, -
koska on niin monta tapausta, joissa voi ajatella, -
että nyt minua on lellitty.
Tuo tapaus, on johdettu pois. Jos olisin tehnyt, olisin tehnyt syntiä.
On oikein tehty siihen este. Jos tuota teen niin taas minua on avustettu, -
jos olen hyvää tekemässä. Olen huomannut, että tässä elämässä, -
no kyllä lellipoika voi olla ihan oikein.
Jos ajattelemme aikaisempaa mitä merikapteeni sanoi, -
että milloin Jumala kutsuu hänet ja ajattelet myös omaa elämääsi, -
millä tavalla Jumala on johdattanut. Eikö siitä tule aika vahvasti mieleen, -
se että meitä taivaasta ohjataan, valvotaan ja seurataan.
Jos se yhteys katoaa ihmisen ja Jumalan välillä -
niin se huolenpito ei pääse tapahtumaan.
Varmasti tuo on ihan oikein.
Yhteys mistä puhut niin se on minunkin mielestäni aivan noin.
Myös se, kun olet joskus aina ajatellut, että en ole ansainnut tätä.
Tulemme siihen, että ajattelemme usein, että Jumala lähtee.
Hänen rakkautensa on ehdollista. Pitäisi jotakin suorittaa, -
jotta hän palkitsisi. Sinäkin olet joutunut usein ajattelemaan, -
että en ole tätä ansainnut. - Joo varsinkin kun syventyy -
ja on herkistyneenä ilta- tai aamu- rukouksessa niin silloin on se mieli.
"Olen tuollaistakin hyvää saanut, en ole ansainnut."
Mitä enemmän on usko tullut vahvemmaksi sitä enemmän -
huomaa oman syntisyytensä. - Kyllä.
Seuraavassa ohjelmassa mennään enemmän ihmeisiin.
Tässäkin jonkin verran käsitellään mutta hyvin vähän.
Sinun siviilielämään. Valmistuit rakennusmestariksi, -
menestyit hyvin turvallisessa työympäristössä.
Sait myös kiitosta ja kunnioitusta. Sekään ei riittänyt.
Millä tavalla ajauduit rakennusteknilliseen kouluun?
Lähtökohtahan oli se, että pyrin Tampereen teknilliseen opistoon.
Minusta piti tulla insinööri rakennuspuolelle.
Kun kokeet olivat ohi, -
sodan jälkeen oli paljon hakijoita 300-400 ja 30 hyväksyttiin.
Seuraavana päivänä oli Tampereen teknillisen opiston taululla, -
ketkä pääsivät sisään ja siellä ei ollut nimeäni.
Ajattelin, että se ei ole totta, koska minusta tuntui, että kaikki meni hyvin.
Kysyin käytävällä opettajalta, että näkyykö Veikko Ilmastin kohdalla -
paljonko on pisteitä. "Juu, voin näyttää."
Se pistemäärä oli 3. paras koko koulussa.
Sanoin, että nimeni ei ole taululla. Opettaja sanoi, että niin miksiköhän?
Sanoin, että teidän kirjassahan on alhaalla liian nuori.
"Ai jaa, se on syy." Mutta lähetinhän papintodistuksen.
"Kuitenkin se on syy. Olet liian nuori." Se oli vähän rankkaa, -
kun on kaikki valmistelut tehnyt ja itsevarma, että siitä se lähtee.
Sitten insinöörinä valmistuu. Suutuin sen verran ja närkästyin, -
että lähdin Ruotsiin laivaan. Kun tulin takaisin, en enää mennyt -
opistoon pyrkimään vaan menin teknilliseen kouluun -
aluksi niin kuin oli tarkoitus. Alku jäi, että valmistuin rakennusmestariksi.
Sitä hommaa tein. - Siinäkin menestyit hyvin.
Nyt kun ajattelee, niin erikoisen hyvin.
Se, että taloudellisesti ja sain arvostusta, kunnioitusta.
Se on ihmiselle aika tärkeä.
Tekee mitä työtä tahansa, että työtä, jos hän on tehnyt hyvin, -
arvostaa ja huomioida. Sellaista huomiota ja kaikkea sain.
Toinen vei toiseen. Kun oli jonkun kanssa niin hän sanoi taas, -
että tämä on henkilö, jota hän suosittaa tuonne.
Sillä lailla olin jo tekemässä lakia maaseudulle rakentamisesta.
Olin suosituksesta yleisellä insinööri- toimistolla toisten suosittelemana.
Oleminen, tekeminen vaikuttaa paljon ja huomio yleensä.
Tällainen saatu. No, se on sellaista -
vaikutusta, jota elämässä saa. - Kun sanoit, että sinä vähän -
kimpaantuneena lähdit merille. Olit silloin jotain 16-vuotias -
niin siellä sinulla oli jopa hengenvaarallisia tilanteita. - Oli.
Se oli vielä se, kun menin sinne ja piti mennä Skåneen.
Sisko oli järkännyt ja menin samalla kieltä opiskelemaan.
Tukholmassa sanottiin, että älä mene Skåneen.
Siellähän puhutaan ruotsia, jota kukaan ei ymmärrä, jää tänne.
No, mitä täällä. "Täällä on työpaikkoja."
Katselin ja oli TB-transbolaget-yhtiö.
Laivojen savupiipussa oli sama merkki ja menin toimistoon ja sanoin, -
että olen Suomesta ja osaan huonosti ruotsia.
Olisiko teillä paikkaa johonkin laivaan ja käytiin lävitse.
"Joo on sinä pääset, meillä on Viking-laiva, tervetuloa."
"Onko sinulla yhtään rahaa." Sanoin, ei oikeastaan.
"No me annamme tässä etumaksua."
Ihmeellistä, minulle annettiin muutama sata kruunua etumaksua.
Ei ollut sopimustakaan. Sanottiin, että tuo laiva lähtee toiseen satamaan.
Sinne Härnösandin satamaan tulee laiva mihin menet.
Mene sinne hotelliin, olemme maksaneet kaikki.
Siinä voi sanoa, että on ihan lellitelty paikasta toiseen.
Mutta oliko sinulla tilanteita, jossa olit Saksan puolella, -
oliko ne natsit vai mitkä, jotka sinua jollakin tavalla -
jouduit vähän niin kuin kuulusteluihin.
Jouduin oikein pahaan tilanteeseen.
Laiva oli Kööpenhaminassa -
ja siinä vieressä oli Madsenin konekivääritehdas.
Siellä sabotaasimiehet oli tanskalaisia, kansallismielisiä, -
jotka halusivat tuhota tällaiset tehtaat. Yhtä-äkkiä katto lensi.
Iso rakennus uskoisin, että yli 50 m ehkä 100 m pitkä.
Katto lensi ilmaan. Olin satamassa 100 m päässä.
Katselin, että katto lentää ilmaan, haluan mennä viereen katsomaan.
Menin mutta tehtaan väki oli juossut portista ulos. Olin yksin ulkopuolella.
Eteen tulee moottoripyörämies ja pistoolilla osoittaa otsaan.
Vähän ajan kuluttua tökätään takaa kivääri selkään.
Sitten sabotaasimies, että jos hän ampuu suoraan vai mitä tekee.
Hän sanoi sille sotilaalle, että minut pitää viedä Gestapon vankilaan.
Lähdimme pitkin Kööpenhaminan katuja kävelemään.
Piti pitää kädet ylhäällä. Sanoin saksalaiselle sotilaalle, -
että haluan pitää kädet alhaalla. Olen Suomesta ja "auch ein Bruder."
Minkä takia tällaista? Hän tökki vain kivääriä selkään.
Kävelin ehkä noin 20 minuuttia Kööpenhaminan katuja.
Minut vietiin Gestapon vankilaan. Kyllä kaikkea tapahtuu.
Sieltäkin selvisit hengissä. - Olen eläessäni ollut kaikkein vihaisin, -
kun menin Gestapoon ja he huusivat suoraa huutoa, että heti selliin.
Huusin vastaan, että enkä mene. Se mies meinasi tukehtua.
Hän tuli ihan punaiseksi naamalta. "Kyllä menet." Sanoin, enkä mene.
Soita satamaan ja kysy, on sellainen laiva, olen sieltä -
enkä mikään sabotaasimies. - Se oli sodan aikaa, minä vuonna se oli -40?
Olisiko ollut -43. - Joo. Se oli sellaista hyvin kovaa aikaa.
Sinä menit sitten teknilliseen kouluun ja tämä rakennuspuoli -
viitoitti sinun elämääsi mutta tämä turvallinen valtion palvelu -
ei tyydyttänyt vaikka sait tehdä monenlaista.
Halusit löytää omat siipesi -
ja yrittäjyys on hallinnut sinun varsinaista elämääsi.
Se on totta. Moni on sanonut, jonka pidän hyvänä ystävänä, -
että minkä takia läksit pois niin hyvästä työstä?
"Sinua haluttiin pitää siellä, oli edut ja kaikki. Miksi lähdit?"
En osaa sanoa muuta kuin sen, että pitää jotain uutta saada ja kehittää.
Kun se vielä alussa onnistui, niin siitä se lähti.
Tähän päivään saakka voi sanoa. Se meni niin kuin olin haaveissa ajatellut.
Oli paljon vaikeuksia mutta varsinainen tulos oli -
sellainen mitä olin ajatellut.
Sinulla innovatiivisuus ja keksintöjen alue oli sellainen, -
joka on viitoittanut monta kymmentä vuotta.
Millä tavalla se lähti kehittymään ja kuinka paljon -
sinulle on patentteja annettu?
Miten ne vaikuttivat sinun yrityselämääsi?
Hyväksyttyjä patentteja on yli 200. Se että erilaisia, -
eri asioita on muistaakseni tänä päivänä 47.
Joskus sanoo itsellensä, että mitä sinä olet saanut aikaiseksi -
niin voi sanoa, että ne, joissa olen ollut mukana ja vaikuttanut -
niin Suomen vienti on runsaasti yli 6 miljardia euroa saanut vientituloja.
Silloin tulee itselle se, että en ole ihan turhaan ollut.
Nehän ovat jakautuneet. Ei se ole tämä henkilö vaan on ollut -
hyviä ammatti-ihmisiä, insinöörikuntaa ja muuta. He ovat sitä tehneet.
Alkuasetelma on ollut aina, että olen tuonut sen, että nyt tehdään tällainen.
Mikä on mielestäsi sellainen suurin ja patentoitu keksintö, -
josta on tullut sinulle liiketoimintaa?
Olet sen nyt viime vaiheessa myy- nytkin pois. Mikä on se teknologia?
Se teknologia, jonka olen myynyt Kiinalle sillä ehdolla, -
että Suomessa on tutkimuskehitys ja valmistus.
Se on ensimmäistä kertaa maailmassa tekniikka, -
jossa käytetään hyväksi ioni-puolusta.
Ionisuihku suunnataan keräyspintaa vastaan.
Se voi olla maadoitettu pinta metallia tai muuta.
Kun ilma kuljetetaan välistä se ilma luovuttaa hiukkaset, -
pisarat myöskin, jotka ovat ilmassa. Luovuttaminen lähtee -
jo yhdestä nanosta, yhdestä miljoonasosa millimetristä alkaen.
Se on ensimmäinen maailmassa, jossa tätä tekniikkaa on käytetty.
Siihen olen saanut muistaakseni yli 85 maassa patentin hyväksyttyä.
Miten tällainen lahjakkuus tuli konkretiaksi sinun työssäsi?
Se tuli vahingossa, yksinkertainen vahinko. Olin tehnyt ionisaattoreita.
Olin yhteen aikaan Euroopan suurin valmistaja. Sanoin teknilliselle -
johtajalle, että on ollut mielessä tehdä ionisaattori, joka ei ole 5000, -
10.000 kilovolttia. 1000 volttia se jännite -
tosin ihan pieni virtamäärä. Pystyttekö tekemään, -
että se onkin 100.000 volttia mutta pieni virtamäärä.
He alkoivat tekemään ja tulivat esittämään.
Minulla oli iso toimitusjohtajan pöytä. Siinä oli iso tuhkakuppi siihen aikaan.
Rankka tupakkamies. Se oli pullollaan natsoja ja tuhkaa.
Teknillinen johtaja tuli ja sanoi, että tässä on mitä käskit tekemään -
tässä tämä on. Paneppas näyttöön, että miten se toimii.
Hän laittoi kärjen ulos. Silloin oli enemmän tukkaakin.
Tukka nousi pystyyn.
Ajattelin, että panepa tuohon tuhkakuppiin.
Hän pani yläpuolelle ja kaikki tuhka lensi ilmaan ja minulla oli valkoinen -
paita, hyvä pukukin ja kaikki oli tuhkassa. Sanoin, että vie pois.
Lahjoitin vehkeen ilmaiseksi Ouluun invalidille. Unohdin koko asian.
5 vuotta eteenpäin ajoimme vaimon Monican kanssa Kehä III:lla.
Yhtä-äkkiä, että nyt. Sehän onkin patentti, kun tehdään niin, -
että kun se oli lasinen astia mistä se heitti tuhkat.
Tehdäänkin niin, että pannaan vastakkainen potentiaali.
Vastakkaismerkkinen sähkö kuin mitä ionissa.
Siitä tulee hyvä ilmanpuhdistus.
Menimme heti kotiin. Tein pienen kokeen ja se pelasi.
Hain patenttia ja sitä on nyt jatkunut.
Se tulee tällä lailla vähän empiiristä tietä.
Ei säteilyä, laskelmia ja pitkiä kaavoja vaan tällä tavalla.
Eikö voida ajatella, että Pyhä Henki neuvoi sinua tietyllä hetkellä.
Luulit, että oli vahinko ja sattumia.
Siitä kuitenkin lopputulos oli se mikä oli tarkoitus.
Se mitä sanoit on juuri se kun olimme Monican kanssa -
ajamassa Kehä III:lla. Se on sitä, joka tuli yhtäkkiä ulkopuolelta.
Sehän onkin tällä lailla. Kun tehdään pieni muutos niin tässä se on.
Se on ensimmäinen maailmassa. Sikäli on hyvä mieli, että on -
pystynyt tekemään jotain käytännön hyvää tulosta ensimmäisenä.
Sinulle tämä tosiaan meni ja tuotti ihan hyvää tulosta. Mutta sinullakin -
ikämittari tuli vaiheeseen jossa ajat- telit, että pitäisi eläkkeellekin mennä.
Halusit luopua. Miten se on tapahtunut? Se on aika myöhään.
Se oli vasta 3 vuotta sitten.
Ajatus oli, että nyt minä luovun ja kun sain ilmoituksia, -
jotka olivat halukkaita Amerikasta, Euroopasta ja jopa Afrikasta.
Halukkaita ostajia. Sitten tulivat kiinalaiset.
Hekin halusivat ostaa patentin. Kaikille oli ehtona, että teette -
tutkimus- ja kehitystyön Suomessa. Haluan, että se on Suomessa.
Valmistus myöskin. Kirjoittakaa siihen alle ja sovitaan näin, sitten käy.
Ainoa, joka suostui oli kiinalaisryhmä. Siitä se juontui.
Viimeisen osuuden mitä minulla oli koko yhtiössä, niin olen luopunut -
viime helmikuun 15. päivä. Kokonaan luopuminen on melko tuore.
Sinä olet hyvässä valokuvassakin Kiinassa.
Se johti ihan huipulle asti. Kenen kanssa olit valokuvassa?
Varapääministerin kanssa maalaan siinä.
Hän oli ihmisenä oikein mukava keskustelukaverikin. - Joo.
Onko jokin, ennen kuin menemme loppurukouksiin, niin jotain sellaista -
mitä sinä business-elämän ajalta haluaisit sanoa.
Onko se sellaista, jonka Pyhä Henki on johtanut, jotain erityistä, -
tai muuta mitä elämässäsi on tapahtunut?
Tuon kokemuksen mukaan, mitä itsellä on takana, olen sitä mieltä, -
että monissa yrityksissä on voimia hajottamassa, -
tekemässä työtä, jossa yritetään pan- na matalaksi tai kaataa koko yritys.
Se, että enemmän rukousta.
Rukous on se voima, jolla me pärjäämme.
Minäkin olen olen koettanut, -
alussa en niinkään paljon mutta varsinkin myöhemmässä iässä.
Aamulla pyytää tälle päivälle. "Herra ole mukana.
Sinä näet, että viisautta tarvitaan, et ole sitä kieltänyt. Ja johdatusta."
Kyllä se on se voima.
Rukousvoima on mielestäni sellainen, että sitä monikin tällainen liikemies, -
joka askartelee pahojen kysymysten kanssa niin saa apua.
Nyt kun Suomen vienti on ollut pysähdystilassa jo pitkän aikaa.
Se on mennyt ennemminkin alaspäin kuin ylöspäin.
Suomen kansantalous on kokonaan elpynyt korkeintaan 1 %.
Mutta vain velkarahoituksella. Toisin sanoen avain olisi, -
miten Suomi lähtisi nousuun. Vienti ja siinä tarvittaisiin sinun -
tapaisia miehiä, jotka luottaisivat Jumalaan ja siihen, -
että Häneltä saa sen viisauden. Miten haluat kommentoida?
Kyllä. Jos minä menen itseeni tässä ja sanon, että -
minulla on itselläni ja ympäristöllä käsitys, että älä enää tee.
On kaikkia vaikeuksia, paljon työtä ja vastuuta. Kuitenkin minulle on tullut -
aivan uusi idea, ensimmäinen maailmassa, joka mittaa -
huoneessa homeita. Kaiken se ilmaisee suoraan.
Sellaista ei ole maailmassa. On kontaktia ollut pariin professoriin.
Onko se niin, että minä vieläkin kuitenkin, onko se niin vahvaa -
rakennusmestarin hommista pois lähtö, että vieläkin pitää tulla uutta.
Kun tulee ajatuksia ja huomaan, että tästä kärsii monet ihmiset.
Valtio haluaa vientituloa. Tästä voisi tehdä sellaisen tuotteen, -
kun se viedään. Siinä menee aikaa tietystikin. Koesarjat täytyy tehdä, -
että suorituskyky on varmaa eikä anna huonoja tuloksia.
Tällainen on nyt omalta kohdalta. Tietysti Suomen koko tulevaisuus.
On ihan oikein sanottu, että uusia tuotteita -
maailma ja Suomi tarvitsee. Niitä olisi tehtävä.
Tarvittaisiin innovaatioita, uusia keksintöjä. Tarvittaisiin -
Jumalan lellipoikia ja -tyttöjä, jotka ottaisivat käyttöön sen, -
mikä on lahjana saatu. - Kyllä sitä tarvittaisiin ja se auttaisi kaikkia.
Huomattavasti enemmän olisi sitä, että käännyttäisiin rukouksessa -
tähän viisauteen, johdatukseen ja Jumalan puoleen.
Se on minun ajatus ja kanta.
Veikko, nyt on päästy siihen pisteeseen, mitä äsken puhuit, -
että voit jatkaakin katsojille mitä haluat sanoa. Ole hyvä.
Nyt on niin, että monella on joku, joka jää mieleen -
ja joka koko elämän tulee uudestaan ja uudestaan.
Minulla on sellainen, kun pääsin keskikoulusta Haminassa.
Siellä meidän rehtori sanoi kaikille meille.
"Muistakaa elämässä, -
että tehkää työtä ja rukoilkaa."
Se on kummasti, lyhyt sana.
Rukoilla ja tehdä työtä siihen sovitettuna.
Niin se on tullut, ei vähempää kuin 1000 kertaa.
Joskus jotkut sanat painuu mieleen.
Se on painunut minulla, tämä rehtori Hilda Myyryläisen sana.
"Rukoile ja tee työtä."
Olen yrittänyt tällä omalla voimalla ja kyvyillä tehdä, mikä minulla on.
Kiitos Veikko. Ihan tässä vielä lopuksi totean, -
että sinulla on kaksi kirjaa omakustanteisesti, jossa olet -
kertonut omasta elämästäsi, myös Jumalan ihmeistä.
Tuore kirja "Rukouksia ja ihmeitä." Se on nyt tulossa.
Olet ottanut pienen painoksen mutta tästä tullaan ottamaan isompi -
ja tulemme myymään sitä myös TV7-kaupassa. Katsojat voivat saada.
Minä olen katsonut näitä ja täytyy sanoa, että usko vahvistuu, -
kun nämä lukee läpi. - Tuo mitä sanoit lämmittää minua.
Noita tehdessä olen ajatellut, ettei niissä saa olla liioittelua yhtään.
Ne pitää olla totta. Jos löytyy, että tuossa on liioiteltu -
niin koko kirja menettää makunsa. Jos noin tapahtuu, -
että saan näillä kirjoituksilla jonkun uskon vahvistumaan -
niin kyllä tulee hyvä mieli. Se on ollut tarkoitus.
Kiitos Veikko tästä ensimmäisestä ohjelmasta.
Jatkamme viikon kuluttua. Kiitos. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän Pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa tämän ohjelmasarjan tuottamista.
Soita numeroon 0600-10077 -
tai lahjoita pankkitilille, jonka viitenumero näkyy ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola