ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Tänase saatekülalise elus on toimunud nii palju asju,
et neid kõiki pole võimalik ühte saatesse ära mahutada.
Nii kuulete täna tema loo esimest osa
ja järgmine kord jätkame nende imedega,
mis on tema elus toimunud.
Tere tulemast Veikko Ilmasti! - Tänan!
Sa oled Karjala poiss ja seal oli ka su kodu.
Kui puhkes Talvesõda, siis sa olid 10-aastane.
Seega sa nägid ka sõda.
Aga alguses räägime su lapsepõlvest. Millises peres sa sündisid?
Kas su pere oli usklik?
See oli hea, et juba mu lapsepõlvest peale
pidas me usklik ema õhtupalvusi.
See oli meile ka kui unejutu eest.
Kui õhtupalve oli tehtud, oligi aeg tuttu minna.
Ema oli perest, kus kogu pere oli usklik.
Kõik, mis seal tehti, polnud pelgalt mitte sõnad.
See oli selline usuelu, mida oli näha ka väljaspoolt.
Viisakus, austus vanemate vastu jne. olid suuresti au sees.
Usuti Jumalasse ja oldi palves.
Sa kuulsid oma emalt,
et kui ta isa suri, siis ta teadis juba täpselt ette,
millal Jumal talle järgi tuleb. Jutusta sellest!
Mu emapoolne vanaisa oli laevakapten.
Ta oli sellises eas, et ta oli haige ja hakkas meie keskelt lahkuma.
Ta ütles, et ta on nii haige,
et lahkub siit ilmast järgmisel hommikul kell 5.
Jumal ilmutas seda talle.
"Nüüd palvetame kogu perega, sest ma tahan kõigiga hüvasti jätta.
Te saate oma ellu mu õnnistuse ja mõned juhised.
Ja homme hommikul kell 5 ma lahkun siit ilmast."
Ja lahkuski.
Siis mu emapoolne vanaema ütles talle,
et tahab olla koos temaga.
Vanaisa ütles, et pole vaja.
"Te võite magada. Ma lahkun ja kõik on hästi."
Ta oli usklik inimene
ja oli töötanud laevakaptenina vist 30 aastat.
Selles laevafirmas, kus ta töötas, peeti talle lahkumiskõne
ja talle anti kullas terve aasta palk selle eest,
et ta oli olnud nii tubli inimene nii tööde eesotsas kui mujalgi.
Ka selle eest, et ta oli usklik ja hoidis oma peret.
Mul on sellest ajast siiamaani hea põhi all.
Enne saadet vesteldes jäi mul sinust mulje,
et sa oled justkui Jumala lemmiklaps.
Kas sa nõustud selle väitega?
Sellega on väga lihtne nõustuda.
Sest on palju juhtumeid, mille põhjal võib mõelda,
et ma oleksin nagu lemmiklaps; et mind oleks justkui eriliselt juhitud.
Mitmel korral on mind teatud asjadest kõrvale juhitud
või kui oleksin mõnel juhul teinud pattu,
on mulle takistus ette pandud.
Ja kui ma tegin midagi head, siis mind abistati.
Võib olla on "lemmiklaps" tõesti see õige sõna.
Kui mõelda sellele,
et laevakaptenist vanaisa teadis, millal teda "ära kutsutakse"
ja mõeldes oma elule, kuidas Jumal on sind juhtinud,
siis sellest võib järeldada,
et meid juhitakse, jälgitakse ja valvatakse taevast.
Kui aga ühendus Jumala ja inimese vahel kaob,
siis see hoolitsus ei toimi.
See on täitsa õige.
See ühendus, millest sa räägid, see ongi niimoodi.
Vahel me mõtleme, et me pole seda ära teeninud.
Me inimesed tihti mõtleme, et Jumala armastus on tingimuslik
ja me peame midagi tegema selleks, et seda ära teenida.
Ka sina oled vahel mõelnud, et sa pole seda ära teeninud.
Jah. Vahel hommiku ja õhtupalvetes olen mõelnud,
et ma olen seda ja toda head saanud, aga ma pole seda ära teeninud.
Mida tugevamaks on usk muutunud, seda paremini näen oma patusust.
Järgmises saates räägime rohkem imedest.
Praegu räägime neist vaid natuke.
Oma edasises elus õppisid sa ehitajaks.
Sind saatis suur edu oma töökeskkonnas.
Sind kiideti ja austati seal palju,
aga sellest ei piisanud.
Kuidas tuli mõte minna Tehnilisse Ehituskooli?
Esiteks püüdsin sisse saada Tampere Tehnika Kõrgkooli.
Minust pidi saama ehitusinsener.
Peale sõda oli palju sisseastujaid - nii umbes 300-400 inimest.
Vastu võeti 30.
Peale sisseastumiseksameid oli järgmisel päeval tahvlil kirjas,
kes kooli sisse said.
Minu nime seal polnud.
Mõtlesin, et see ei saa tõsi olla, kuna enda meelest läks kõik hästi.
Nii küsisingi koridoris ühe vana õpetaja käest:
"Kas kuskil on näha Veikko Ilmasti punkte?"
Õpetaja vastas: "Jah, ma võin näidata."
Punktide arv oli kogu kooli peale kolmas parim.
Ütlesin, et mu nime pole seal tahvlil.
Õpetaja vaatas ka ja imestas, mispärast?
"Teie raamatus on all kirjas: "Liiga noor."
See ongi see põhjus!"
Nii et mu noorus oligi põhjuseks, miks ma sisse ei saanud.
Muidugi oli see ränk,
kui olin ju valmis inseneriks saama ja eneses nii kindel,
mistõttu ma vihastasin ja sõitsin laevaga Rootsi.
Kui tagasi tulin, ei hakanud enam sinna kooli pürgima.
Läksin tehnikakooli nagu algul oli plaanis
ja seal ma õppisingi ehitusmeistriks.
Ja sellel alal saatis sind ka edu?
Kui tagantjärgi mõelda, siis jah. Eriliselt hästi.
Mul oli majanduslik edu. Mind kiideti ja väärtustati.
Inimese jaoks on tähtis, et tema tööd kiidetaks ja väärtustataks.
Mind saatis üks edu teise järel ja inimesed nägid seda samuti.
Mind soovitati mitmele.
Nii olin ka YIT firmas maaehituse seaduse töörühmas,
kuna mind oli soovitatud sinna.
Olemine, tegemine ja tähelepanu mõjutavad väga palju.
See ongi see mõju, mida elus kogeda.
Aga siis sa natuke vihastusid ja läksid merele?
Sa olid siis 16-aastane ja sul oli küllalt eluohtlikke olukordi.
Oli. Ma pidin minema Skanesse, mis on üks piirkond Rootsis.
Mõtlesin, et lähen sinna ja samas õpin ka keelt.
Läksin Stockholmi, kus öeldi, et ma ei läheks Skanesse.
Seal räägitakse sellist rootsi keelt, millest keegi aru ei saa.
Öeldi, et jääksin Stockholmi.
Küsisin, mida ma seal tegema hakkan?
Nemad: "Siin leidub töökohti küll."
Oli üks laevafirma, nii et läksin selle kontorisse
ja küsisin, kas vabu töökohti on?
Ütlesin, et olen Soomest ja räägin halvasti rootsi keelt.
Küsisin, kas neil oleks mõnda kohta mingil laeval?
Öeldi, et on küll ja et lähen laevale nimega "Viking".
Küsiti ka, kas mul raha on, mispeale ütlesin, et ei ole.
Siis nad andsid ettemaksuna mõnisada krooni, mis oli imeline,
sest me polnud veel mingit lepingutki sõlminud.
Öeldi, et see laev lahkub Herrsandi sadamast.
"Sõidad sinna ja ööbid hotellis. Kõik on juba makstud."
Selles mõttes on mind hellitatud. Ühest kohast teise.
Sul oli vist Saksamaal olukordi, kus sind taheti teha kurjategijaks?
Ja sind isegi kuulati üle?
Ma sattusin halba olukorda niimoodi, et meie laev seisis Kopenhaagenis.
Sadama lähedal oli Madseni vintpüssi tehas.
Rahvuslikult meelestatud taanlased tegid sabotaaži -
nad tahtsid sellised tehased hävitada.
Ja äkki lendas suure ehitise katus õhku.
See oli u 50-100 m pikk hoone, mille katus lendas õhku.
Olin sealt umbes 100 m kaugusel.
Nägin, kuidas katus lendas õhku ja tahtsin minna lähemale vaatama.
Seda ma tegingi,
kui samal ajal jooksid tehase töölised väravast välja.
Vaatasin seda tehast, kui korraga sõitis mu ette mootorratas.
Mulle pandi püstol otsaette ja vintpüss vastu selga.
"Sina oledki see sabotöör! Kas laseme su kohe maha või?"
Siis aga otsustati mind Gestapo vanglasse viia.
Kõndisin siis mööda Kopenhaageni tänavaid.
Pidin käed üleval hoidma.
Ütlesin saksa sõdurile, et äkki ma võiks käsi all hoida.
"Ma olen Soomest - waffenbruder ehk relvavend.
Miks te seda teete?"
Aga ei midagi. Sõdur togis aga vintpüssiga takka
ja nii ma läksin mööda Kopenhaageni tänavaid
umbes 20 minutit,
kuniks mind viidi Gestapo vanglasse.
Seal juhtus nii mõndagi.
Aga sealt sa tulid eluga välja?
Usun, et ma pole elu sees nii vihane olnud,
kui mind sinna vanglasse viidi.
Nad käratasid: "Kongi!" Ma põrutasin vastu: "Ei lähe!"
Siis üks meestest läks näost punaseks: "Küll sa lähed!"
Ütlesin: "Ega ei lähe ikka küll!
Sa pead helistama sadamasse ja küsima, kas selline laev on seal?
Mina olen just selle laeva pealt ja ma pole mingi sabotöör."
See oli sõja ajal. Mis aastal see oli?
Vist 1943. aastal.
See oli väga karm aeg.
Nii sa siis läksid tehnikakooli, kuna ehitus tõmbas sind.
Aga turvaline riigiteenistus ei rahuldanud sind,
kuigi said seal igasuguseid asju teha.
Tahtsid leida oma teeraja.
Ettevõtlus on vallanud kogu su elu.
See on õige.
Mitu head sõpra on küsinud:
"Mispärast sa läksid hea töö pealt ära?
Sind taheti seal hoida ja sul olid seal igasugused soodustused jne.
Miks sa läksid?"
Ütlesin, et ma tahan saada ja arendada midagi uut.
Ja algusest peale see ka õnnestus.
Lõpuks läks asi nii nagu olingi vahel unistanud.
Oli küll vahel raske,
aga kogu asja tegelik tulemus vastas ootustele.
Sind on su elus aastakümneid tõmmanud
innovatsioon ja leiutamine.
Kuidas see arenes ja kui palju sulle on patente antud?
Kuidas need sind ettevõtjana mõjutasid?
Heakskiidetud patente on üle 200, aga erisuguseid on täna 47.
Ka Soome on siit palju saanud.
Asjades, kus olen kaasas olnud ja mõjutanud, et need tehtud saaks,
on Soome saanud ekspordi tulusid üle 6 miljardi euro.
Meil on olnud tööjaotus.
Mitte ainult mina, vaid on olnud ka häid ametimehi,
insenere ja muid inimesi. Kõik on selles kaasa aidanud.
Aga alguses käisin mina idee välja, et nüüd teeme seda!
Milline on su suurim patenteeritud leiutis,
millest on saanud su äritegevus,
kuigi oled hiljaaegu selle patendi maha müünud`?
Milline on see tehnoloogia, mida sa müüd?
See on tehnoloogia, mille olen nüüdseks müünud Hiinale.
Seda tingimusel, et Soomes oleks selle uurimis -ja valmistamiskeskus.
Taoline tehnika on maailmas esmakordne,
kus kasutatkse ära ioonide puhumist, ioonide dušši.
Ioonid suunatakse kogumispinna vastu.
See pind võib olla kas metall või midagi muud.
Kui sinna suunatakse välisõhku,
siis see õhk annab ära kõik veepiisad, mis seal õhus on.
See äraandmine toimub 1 nanost ehk miljondikust millimeetrist alates.
See on esimene selline tehnika maailmas.
Mu mäletamist mööda olen saanud selle kohta patendi
85-erineval maal.
Kuidas selline andekus su elus esile kerkis?
Täiesti juhuslikult.
Me tegime ionisaatoreid,
olles üks nende suurimaid valmistajaid Euroopas.
Siis ütlesin tehnilisele juhile,
et mul on plaanis luua selline ionisaator,
kus pinge pole mitte 5000 või 10 000 volti, vaid väike vooluhulk.
"Aga kas te suudate teha sellise, kus on 100 000 volti?"
Nad hakkasid seda tegema ja tulid siis mulle esitlema.
Istusin suure tegevdirektori laua taga.
Laual oli suur tuhatoos, kuna olin tollal kõva suitsumees.
Tuhatoos oli kuhjaga konisid ja tuhka täis.
Tehniline juht ütles: "Siin see on, mida käskisid teha."
Käskisin selle tööle panna, et näha, kuidas see töötab.
Ta pani selle käima
ja mu juuksed, mis olid tollal pikemad, tõusid püsti.
Siis käskisin selle panna tuhatoosi.
Kui ta pani selle tuhatoosi kohale, siis tuhk lendas õhku laiali.
Mul oli valge särk ja korralik ülikond - kõik olid tuhaga koos.
Ütlesin: "Vii see ära."
Annetasin kogu selle asjanduse tasuta ühele invaliidile Oulus
ja unustasin kogu loo.
5 aastat hiljem arutasin seda asja oma naise Monikaga
ja siis äkki torgatas mu sees:
"See ju ongi patent, kui teha seda teistmoodi!"
See oli ju klaasist tuhatoos.
Tuli teha nii, et sinna tuli panna vastaspotentsiaal -
vastupidine vool võrreldes sellega, mis ionisaatoris on.
Sellest pidi tulema hea õhupuhasti.
Läksin koju ja tegin väikese katse.
See toimis. Sain patendi ja asi läks edasi.
See tuleb ka empiirilistest teadmistest.
Võib arvata, et ka Püha Vaim andis sulle teatud hetkedel nõu.
Sul oli ka tagasilööke,
aga lõpptulemus oli siiski selline nagu planeeritud.
See, mida sa ütlesid, oligi see, mida me Monikaga tookord arutasime.
See tuli mulle kuskilt väljaspoolt, et see asi käibki niimoodi.
Et teeme väikese muutuse ja... Siin see on!
See on esimene maailmas.
Sellest on mul hea meel, et olen suutnud teha midagi sellist,
millel on praktikas hea tulemus. ja mis on esimene asi.
See asi tootis sul häid tulemusi,
aga vanus pressis peale
ja sa mõtlesid, et oleks aeg minna pensionile
ja sa tahtsid asjast loobuda.
Kuidas see juhtus? See juhtus ju üsna hiljuti.
See oli alles 3 aastat tagasi, kui oli mõte sellest kõigest loobuda.
Aga siis sain teateid Ameerikast, Euroopast ja isegi Aafrikast,
et seal tahetakse osta mu patenti.
Kuid siis tulid hiinlased, kes tahtsid samuti seda patenti osta.
Sellega käis kaasas tingimus,
et uurimus- ja arendustöö tuleb teha Soomes.
"Tahan, et need asjad toimuksid Soomes.
Samuti ka tootmine.
Kirjutage siia alla, lepime kokku ja nii ongi!"
Ainuke, kes sellega nõustus, oli hiinlaste rühm.
Viimasest osakust selles firmas, mis mul oli, loobusin 15.02.2015.
Nii et sellest loobumine on üsna värske.
Sa oled Hiinas üsna heas valguses, kuna see lugu juhtis sind päris tippu.
Kellega koos sa pildilile jäid?
Jäin pildile asepeaministriga,
kes inimesena oli väga tore vestluskaaslane.
Kas soovid veel enne lõpupalvet rääkida oma äritegevuse ajast?
Olgu see siis midagi, kus Püha Vaim juhtis
või midagi muud, mis su elus on toimunud.
Mul on kogemusi selles vallas,
et mitme ettevõtmise puhul on olemas jõud,
mis püüab seda ettevõtmist lõhkuda või põhja lasta.
Seetõttu tuleb panustada rohkem palveid sellesse.
Palve on see vägi, mille abil me tuleme toime.
Alguses ma ka palvetasin natuke, hiljem juba rohkem.
Hommikuti tuleb paluda uue päeva eest: "Jumal ole kaasas!
Sa näed, et me vajame tarkust ja Sa ei keela seda meile."
Samuti ka juhtimist jne.
Palvevägi on see,
mille läbi leiab ka suur ärimees oma askeldustes abi.
Soome eksport on olnud pikemat aega seisakus.
Pigem on see läinud allapoole kui ülespoole.
See tähendab, et Soome rahvamajandus tervikuna
on elavnenud kõige rohkem ehk 1 protsendipunkti võrra
ja sedagi laenurahade abil.
Teisisõnu, et Soome ja ka eksport läheksid tõusuteed,
oleks vaja sinusuguseid mehi, kes usaldavad Jumalat ja seda,
et nad saavad Temalt vajaliku tarkuse.
Kuidas kommenteerid?
Nii see on.
Mu enda arusaam, nagu paljude teiste omagi, oli,
et milleks teha enam nii palju tööd,
kui on nii palju raskusi, tööd ja vastutust!
Ometi sündis mul üks uus idee ruumide mõõtmise vallas,
mille sarnast veel maailmas pole.
Seetõttu olen ka olnud ühenduses paari professoriga.
Ehk siis, kas see minu ehitusmeistri ameti mahapanek
on ikka nii tugev,
et midagi uut ei saaks enam peale tulla?
Kui mõelda, mille kõige pärast paljud inimesed kannatavad
ja kuidas riik vajab eksporditulusid,
siis võiks ju teha ühe toote, mida eksportida.
Kõikides asjades võiks teha proovisarjad,
olemaks kindel, et kõik toimib hästi ja ei tooda halbu tulemusi.
Mis aga puudutab Soome tulevikku,
siis see on seotud uute toodetega, mida kogu maailm vajab.
Ehk vaja on innovatsiooni.
On vaja uusi leiutusi ja ka Jumala lemmiklapsi.
Neid ka vajatakse,
et võetaks kasutusele see, mis on andidena saadud.
Seda on vaja. See aitaks meid kõiki.
Et tarkuse ja juhtimise saamiseks
pöördutaks palves rohkem Jumala poole.
See on mu mõte ja kandepind.
Nüüd on aeg, kus võidki öelda vaatajatele,
mida sa soovid öelda.
On asju, mis jäävad meelde kogu eluks
ja need tulevad aeg ajalt uuesti meelde.
Kui lõpetasin Haminas kekkooli, ütles direktor meile kõigile:
"Pidage elus meeles: tehke tööd ja palvetage!"
See on lühike õpetus - tee tööd ja palveta!
See on mulle aegajalt taas meelde tulnud.
Vahel mõned sõnad tulevad meelde.
Need direktori sõnad on mul kogu aeg meeles
ja tõusevad esile - tehke tööd ja palvetage!
Olen seda ka oma arusaamise ja võimete piires rakendanud.
Aitäh Veikko!
Ja lõpetuseks näitan, et sul on kaks raamatut.
Nendes oled oma kirjastajale rääkinud oma elust ja Jumala imedest.
Ja üsna värske raamat: "Palved ja imed".
Praegu on ilmunud väike trükk, aga tulemas on ka suurem trükk.
See raamat tuleb müügile ka TV7 poodi,
et ka vaatajad saaksid seda osta ja lugeda.
Olen lugenud seda ja usk tugevneb, kui see raamat läbi lugeda.
See soojendab mu südant, kuna olen alati mõelnud,
et raamatutes ei või kunagi liialdada, vaid tuleb rääkida tõtt.
Kui kuskil liialdatakse, siis kaob kogu lugemise maitse.
Kui saan selle raamatuga kellegi usku tugevdada,
on mul sellest hea meel,
sest see on kogu aeg mu eesmärk olnud.
Aitäh Veikko esimese saate eest!
Jätkame nende asjadega nädala pärast.
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (Kõne hind 7 eur'i)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa