Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Käydessäni asioita läpi vieraani kanssa etukäteen niin -
jotenkin jäi sellainen mieli, että -
Jumala on ollut alusta pitäen hänen kanssaan, -
vaikka hän ei vielä tuntenut Jumalaa. Tervetuloa Into Nordgren.
Kiitos. - Sinä olet Somerolla syntynyt. Käydäänkö lyhyesti -
läpi millaisissa olosuhteissa ja millaiseen perheeseen sinä synnyit.
Olen syntynyt Somerolla -
mutta muistikuvat ovat niin hatarat -
ja kaikki perustuu siihen, mitä olen kuullut.
Ensimmäiset vuodet, koska isä kuoli talvisodassa ja minä olen avioton.
Äpäräksi sanottiin silloin.
Minä olen isoäitini kodissa loppujen lopuksi -
elänyt ja kasvanut suurimman osan lapsuudestani.
Hyvin vähän muuallakin. Kyllä ihan äidinkin tykönä hetken.
Nämä ovat hatarat muistot. Ei ole tarkkaa muistoa.
Se, että sinä et varsinaisesti isää koskaan nähnyt -
niin että muistaisit hänestä. Kun käytit sanaa "äpärä" -
niin se oli määrätyllä tavalla kipupiste elämässäsi koulussakin, -
kun sitä kysyttiin. - Näin se on.
Jälkeenpäin kun miettii ja ajattelee niin ne olivat -
omalla tavallaan sellaisia, jotka jäi mieleen.
Sitä luulee lapsena, että on ainoa.
Sitten vanhemmiten huomaa, että olen yksi monien joukosta.
Se niin kuin tasoittuu siinä mielessä.
En minä mikään erikoinen ole. - Joo.
Sinun tätisi Lahja, kun olit vielä aika nuori -
niin hän löysi Jeesuksen.
Lienee sinun perhe- kunnastasi melkein ainoita.
Hänellä on sinuun määrätty vaikutus jälkeenpäin kun ajattelet.
Lahja on niin sanotusti aiheuttanut minulle sen, -
jos käytetään nimeä alkuräjähdys, kun puhutaan uskosta.
Kyllä Lahja oli tämä, joka herätti minut.
Se rakkaus, jota jokainen meistä odottaa, lapsi eniten -
niin kyllä se tuli Lahjalta parhaiten minulle.
Ilmeisesti jälkeenpäin sait kuulua, -
että menit jopa oma-aloitteisesti hänen rukoiluryhmään navettaan.
Joo. Tämä tilanne oli sellainen, että Lahja oli käynyt -
Loimaan kansanopiston ja tullut siellä uskoon.
Sitten oli "Saukko"-niminen tila, jossa asuttiin ja elettiin.
Navetta rakennettiin v. -43.
Sitten se oli ehkä -45.
Lahja kävi siellä navetassa rukoilemassa.
Nyt Paavon kuoleman jälkeen hän sanoi minulle, -
että minä pyysin tulla mukaan.
Menimme yhdessä ja polvistuimme siihen lehmien -
ruokintapöydän eteen.
Ne sanat, jotka Lahja lausui siinä, -
niin muistan vieläkin osan niistä.
Se on ollut määrätynlainen sellainen, -
jos sanotaan näin. Silloin tällöin palautuu mieleen. - Joo.
Lapsuudesta. - Kuitenkin elämäsi lähti -
toimimaan hyvin maailmallisesti, -
että kun olit eri työpaikoissa -
ja siellä tulivat nämä maailman -
viettelykset monella tavalla sinunkin eteen.
Joo, minkäänlaista kutsua en kyllä tuntenut.
Sitten ensimmäinen kutsu oli, kun äiti kuoli.
Siinä avoimen haudan äärellä -
tuli ensimmäinen sellainen virallinen kutsu.
Tunsin, että minä olen seuraava. Se aiheutti kyllä -
sellaisia määrätynlaisia asioita, että aloin miettimään, -
että jotain tapahtuu, kun ihminen kuolee. - Kyllä.
Sinä olit monessa eri firmassa töissä suorittavissa tehtävissä -
mutta aika pitkään olit hautakivihionnassa.
No joo. Se oli Salon Graniitissa, entinen Hangon Graniitti.
Talvisodan aikana muutti Saloon. Sinne menin, -
sanotaan ehkä v. -53.
Sieltä lopetin sitten. Armeijan jälkeenkin olin vielä eli -57 -
olin vähän aikaa mutta sitten otin sieltä lopputilin.
Kuorma-autoilu ja auto on yleensä ollut sinun työväline -
monellakin tavalla mutta myös muissa merkeissä auto on ollut tärkeä väline.
Tässä vaiheessa haluaisin mennä elämäsi yhteen sellaiseen -
tärkeään pisteeseen. Missä alkoi Jeesus tulla todelliseksi elämässäsi?
Minä vuonna ja miten se lähti liikkeelle?
No kyllä se oli tämä ensimmäinen, -
kun siellä avoimen haudan ääressä tunsin, että äiti on kuollut.
Hänellä oli Israel-asia niin vahva ja hänellä riitti -
rahaa aina Israel-työhön.
Hänelle tuli Vaeltaja-lehti.
Siellä oli DN 100 markkaa hyvin usein.
Tämä jollakin tavalla pisti minut ajattelemaan, -
mikä tässä Israelissa on erikoista.
Miten sinä lähdit sitä selvittämään? - Lähdin selvittämään niin, että -
hain kirjastosta Neuvostoliiton juutalaisista tietoa.
Mitä siellä on tapahtunut juutalaisten suhteen? Muutamia kirjoja löysin.
Sitten Risto Santalalla on "Juuret" kirja. Siellä kerrotaan juutalaisista.
Sitten Raamattu ja siihen aikaan Helsingin Sanomat oli uutislehti.
Siinäkin kerrottiin juutalaisista rehellisesti tai Israelista. - Joo.
Jossakin vaiheessa sait kuulla monelta ihmiseltä, -
että juutalaisia on aina vainottu.
Koulussa opettaja sanoi viimeksi sodan jälkeen oppitunnilla, -
että kun saatiin selville nämä suuret keskitysleirit, -
joissa juutalaisia tapettiin. Opettaja sanoi vielä, -
että juutalaisia on aina vihattu. Se jäi minulle korviin soimaan. - Kyllä.
Tämä Israel, jos ajatellaan vuotta -86, josta on nyt 30 vuotta -
tänä vuonna siitä, kun sinä -
sytyit Israelille ja sitä kautta myöskin Raamattuun ja Jeesus tuli elämääsi.
Missä vaiheessa koit, että sinulle kirkastui, -
että Raamattu ja Jeesus ovat totta? - Se kirkastui siinä mielessä, -
kun siihen aikaan tapahtui esimerkiksi Entebben lentokonekaappaus -
ja kaksi muuta.
Tutka-asema vallattiin Punaisen meren rannalta.
Se oli aivan tähtiajatus ja sitten oli toinen tutka-asema, -
joka oli Syyrialta. Se oli yhden vuoren huipulla Golanilla jossakin.
Suomen Fin-patikin oli sen vuoren juurella.
Tällainen sokeritopan mallinen tutka-asema -
jossa oli venäläisten tutka-asema siellä huipulla.
Eräänä päivänä omistaja vaihtui.
Syyrialaiset vaihtuikin juutalaisiin.
Tämä aiheutti minulle sen, että ei näitä hommia tehdä.
Ei kukaan ihminen pysty tekemään.
Amerikkalaiset yrittivät omiaan pelastaa Iranista, -
kun he ottivat edustuston opiskelijat vangiksi.
Jenkit tekivät sinne pelastus- operaation.
He menivät monella helikopterilla ja kaikki jäivät romuna Iraniin.
Hyvä, että yksi jäi sen verran ehjäksi, että pääsivät sillä pois.
Sinulla on tällainen auttaminen ollut Israel-rakkaudesta -
-80-luvun puolesta välistä asti. Se on ollut hyvin sinulle ominaista.
Olet nähnyt, että se on sinun kutsusi. Koetko, että se on kutsusi?
No kyllä minä sanon, että siltä osin, kun olen Raamattua lukenut -
ja tutkinut, niin meidät kutsutaan tekemään sitä työtä, mitä osaamme.
Ei sitä mitä me haluaisimme tehdä. Se on mielestäni tärkeää, -
että löytää sen kutsun, jonka Herra on antanut.
Se sopii parhaiten. - Niin, toisin sanoen -
se ei ole pakkopullaa vaan lepoa ja iloa.
Näin on. Jokaisesta tehdystä matkasta saa ilon.
Sinä teit -80 ja -90-luvuilla -
matkoja entiseen Neuvostoliittoon.
Kuinka monta matkaa ja minne ne suuntautuivat?
No, 62 matkaa tein Venäjälle.
Se ei ollut enää koko aikaa Neuvostoliito.
En sitä tarkkaa aikaa jaksa muistaa, milloin se vaihtui.
Siellä olivat presidentit, -
jotka sallivat kuitenkin avustuksen ajamisen sinne.
Vuonna -93 tapahtui sellainen kuin -
esimerkiksi minulla on valokuva, kun seison Moskova-joen rannalla.
Valokuvan takana on musta/valkoinen talo, johon Jeltsin käski ampumaan, -
koska kilpailijat menivät piiloon sinne Valkoiseen taloon.
Jeltsin ampui sinne tykillä. Puoli taloa oli ikkunat mustana -
valokuvassa, kun seison siinä. - Joo.
Näihin matkoihin sisältyy vaikka minkälaista dramatiikkaa.
Kävimme niitä lävitse mutta niitä tämä aika ei mahdollista.
Miten kuvailisit? Sinulla oli todella -
Jumalan enkelit monella matkalla mukana.
Kyllä enkelit olivat mukana ja he ovat olleet elämässä myöskin -
matkojen ulkopuolella. Kyllä minun täytyy sanoa, -
että se on kokonaisvaltaista, -
kun Herra ottaa. Ei se ole yksistään näissä matkoissa.
Kyllä minun täytyy myöntää, että -
kun tuntee kuuluvansa Kristukselle -
niin siinä tulee paljon muitakin asioita.
Voi itse todeta, että ei tämä ja tuo asia ole normaalia.
Jollain tavalla tulee mieleen, kun kävin lävitse, että Jumalan Pyhä Henki -
on koko ajan johtanut sinua.
Kun mainitsit, että sinulta ei ole koskaan varat puuttuneet elämiseen.
Vaikka et ole isoissa rahoissa ollut mutta on hyvin riittänyt.
Ei ikänä ole ollut rahapulaa. Täytin 80 -
ja sanoisin näin, että ei niitä kahdeksankymppisiä -
tuskin kovin paljon ole, jotka eivät syö mitään pillereitä. Söin yhtä pilleriä.
Nyt olen viikko sitten lopettanut senkin ja verenpaineet pysyy kurissa.
Sanoisin näin, että ei ne ole matkat yksistään.
Kyllä Herra pitää omastaan huolen muutenkin. - Aivan.
Minulle on jäänyt tällainen käsitys. - Olet näillä matkoilla, -
kun olet liikkunut autolla niin olet kohdannut erilaisia tilanteita -
mm. poliisien kanssa oli pitempi keskustelu. Mitä haluaisit siitä sanoa?
Tässä oli äärettömän mielenkiintoinen.
Se oli joskus -95, en muista tarkkaan.
Rauno Nuoraho piti Somerolla lasten leirejä, -
kun tuli juutalaislapsia. Koin voimakkaasti, -
että minun pitää olla mukana. Keräsin Helsingistä eri tukkuliikkeistä -
hedelmiä, pakastekaloja, mitä kaikkea ruokaa täältä keräsin.
Leirit kesti 3 viikkoa.
3 kertaa lauantaina vein kuorman lasten leirille.
Vein samanaikaisesti näitä juutalaisten matkalaukkuja.
Minulla oli sekä lasten leiritavarat että juutalaisten matkalaukut kyydissä.
Tikkurilan moottoritiellä -
Kehä III:lla poliisi pysäytti minut -
ja sanoi, että rekisterikirja, ajokortti ja piirturinkiekko.
Annoin paperit ja sanoin, että minulla ei ole kiekkoa -
vaan vain tuo muovilätkä. "Kyllä kiekko pitää olla," sanoi poliisi.
Sanoin, että ei ole enkä tarvitse sellaista. "Kuka sinulle niin sanoo."
Sanoin, että en tällaista jaksa muistaa kuka sanoi mutta näin on asia.
En tarvitse sellaista. Poliisi käveli omaan autoonsa.
Sitten tuli toinenkin poliisi, partasuinen, -
joka kysyi, että eikö sinulla tosiaan ole kiekkoa.
Sanoin, että ei kun en tarvitse. "Kuka sinulle sanoo?"
"En muista onko kirjallinen vai suullinen mutta en sellaista tarvitse."
Hän astui metrin taaksepäin ojaan päin.
"No mitä sinä sitten ajat tällaista autoa."
Sanoin, että haluatteko kuulla koko totuuden. "Halutaan."
Sanoin, että kaikki tieto ja viisaus lähtee siitä, -
että me tunnustamme tosiasiat. Pidin pienen tauon -
niin partasuinen poliisi sanoi, että niin se yksi valtiomies kerran sanoi.
Sanoin juu ja suurin ja tärkein tieto ja viisaus on se, -
että Jeesus on noussut kuolleista ja elää.
Sen suurempaa ja tärkeämpää tietoa ja viisautta ei ole kenelläkään.
Sitten jatkoin, että toinen tärkeä viisaus on myöskin se, -
että Jumala, joka on meidät luonut, teki itselleen myös omaisuuskansan.
Hän lupasi Aabrahamille, Iisakille, Jaakobille kättä kohottaen -
valalla vannoen Israelin maan.
Mutta liiton rikkoneina Jumala hajotti heidät -
ympäri maailman mutta sanoi, että päivien lopulla hän kokoaa.
"Minä kokoan teidät siihen maahan, jonka olen antanut."
Niin ensimmäiseksi tullut poliisi sanoi mutta kiekko pitää olla.
En reagoinut. Jatkoin siihen, että tänä päivänäkin minulla on -
heidän matkalaukkujakin kyydissä, -
jotka lähtevät keskiviikkona Israeliin.
Sitten minulla on ruoka- tavaraa lasten leiriin, -
joka on Forssassa.
Niin sitten tämä viimeksi tullut partasuinen poliisi sanoo, -
että ainakin se tekee hyvää työtä.
Tämä ensimmäiseksi tullut poliisi lähti pois.
Sitten tämä viimeksi tullut sanoi minulle näin:
"On ihanaa kuulla todistus työpäivänä."
Antoi minun paperit pois käteen.
Toivotin Jumalan siunausta heille ja erosimme ystävinä.
Kun menin lentokentälle viemään keskiviikkona -
niin sielläkin oli silloin sellainen tai ehkä on edelleen.
Ainakin silloin oli yksi entinen poliisi, joka antoi matkalippuja -
näille juutalaisille, jotka lähtivät Israeliin.
Kun he ottivat matkalaukkujansa niin sanoin poliisille, -
että jouduin ratsiaan viime lauantaina.
Hän huusi kovaan ääneen, että juu hän kuuli.
Hän sanoi poliisin nimenkin kuka ratsasi.
Hän kuuli, että Into on joutunut ratsiaan. - Aivan.
Tämä oli mielestäni sellainen.
Jos sanon, että olen kymmeniä kertoja mielessäni katsonut videofilmin, -
jos ei uni maistu niin katson sen filmin. - Aivan.
Olet kohdannut myös teekkareita, -
jotka olivat kauppaamassa vappuäpyä.
Sait heillekin kertoa viisautta. - Joo.
Siinä kävi niin, että menimme Tallinnaan vai olimmeko tulossa.
Joka tapauksessa laivassa.
Cafeterian edessä kaksi teekkaria tuli ja sanoi, että osta äpy.
Sanoin, että myyttekö tietoa vai viisautta.
"Kumpaakin" sanoi toinen. Sanoin: "No mikä on suurin ja tärkein -
tieto ja viisaus mikä ihmiskunnalla on?"
Sen jälkeen he katsoivat toisiaan ja toistivat kysymyksen.
Sitten toinen keksi ja sanoi: "Se on äpy." Sanoin: "Väärin."
Oikea vastaus on se, että suurin ja tärkein tieto ja viisaus -
on se, että Jeesus on noussut kuolleista ja elää.
Sen suurempaa ja tärkeämpää tietoa ja viisautta ei ole kenelläkään.
Sitten kysyin heiltä, että onko kummal- lakaan tätiä, mummoa tai jotain, -
joka on rukoillut teidän puolestanne silloin, kun te olitte lapsia.
"Minun puolesta on" sanoi toinen.
Sanoin, että se on suuri rikkaus, kun on jokin täti, -
joka rukoilee teidän puolesta.
Jos minulle teidän ikäisenä joku mies olisi tullut sanomaan -
niin minun elämäni olisi ollut paljon helpompaa.
Toivon, että otatte tämän asian tosissanne.
Mitä muuta sanoin siihen, en enää jaksa muistaa -
mutta viimeksi sanoin, että viisas Salomon sanoi, -
että tyhmä uskoo mitä kuulee, viisas epäilee ja tutkii.
Nyt teillä on näytön paikka. Moi ja lähdin pois. - Joo.
Sen lisäksi, että veit 62 kuormaa Venäjälle -
niin olet parisenkymmentä vuotta vienyt Israel-keskukseen Tallinnaan.
Olen viimeiset olisiko 8 tai 9 vuotta melkein viikoittain -
vienyt Israel-keskukseen Tallinnaan.
Syy on se, että uskoin -
tietoisuus Israelista leviävän Tallinnassa, -
koska Viroa väitetään, että se olisi yksi vähiten -
tietoinen, että Jeesus elää.
Ajattelin, että tämän tehokkaammin -
asiaa ei voi viedä eteenpäin kuin se, että antaa ruokaa sille, -
jolla nälkä on ja vaatteita alastomalle.
Tässä toteutetaan Jeesuksen käskyä -
ja tätä kautta varmasti tieto menee eteenpäin.
Sinä olet ollut näissä Israel-kuvioissa aika monta kertaa -
Israelissa lyhyempiä ja pidempiä jaksoja, palvelemassa ja tekemässä -
monenlaista auttamistyötä. - No joo olimme Israelissa.
Misgav Ladakhin sairaala oli siihen aikaan, -
mitähän olisin siellä ensimmäisen kerran ollut?
Se oli hyvin lähellä sitä, -
kun siellä se sota syttyi.
Sieltä tuli 42 ohjusta.
Silloin en kyllä ollut sairaalassa töissä mutta 4 vai 3 kertaa.
Yhden kerran olin 3 kk. Sitten lyhyempiä jaksoja.
Sitten Beit Singerin lastenkodissa, joka on Gilboa-vuoren juurella.
Siellä olin 2 kertaa.
Nämä ovat ne minun työpaikat, kun olen siellä käynyt.
Sitten sellainenkin jäi vielä -
äskeisestä poliisiratsiasta pois.
Tämä partasuinen poliisi sanoi minulle näin, -
että sen jälkeen, kun kerroin mitä työtä teen.
Minulla on juutalaisten matkalaukkuja kyydissä, niin tämä poliisi sanoi, -
että hänkin on ollut yhdessä kibbutsissa töissä Israelissa.
Sanoin, olitko...
Yad Hashmona. - Yad Hashmonassa -
tai sitten siinä on se toinen kibbutsi.
En muista enää nimeä, mikä on sen vuoren juurella.
Hän sanoi, että hän on ollut siellä.
Sanoin, että olen asunut sen vuoren takana.
Siinä oli juutalaiskylä. Asuimme siellä yhdessä vuokratalossa, -
kun olimme Misgav Ladakhissa töissä ja kuljimme folkkarilla töihin. - Aivan.
Siinä vaiheessa lähti ensimmäinen poliisi pois, -
kun hän ei jaksanut kuunnella.
Nyt on reilu minuutti on jäljellä. Pyydän, että kerrot katsojillemme, -
mitä Henki sydämelle sanottavaksi antaa. Ole hyvä.
Minä omakohtaisesti sillä koke- muksella, joka minulla on takana -
sanoisin näin, että jos noudattaa sitä kutsua, jonka Jumala on antanut.
Hän on antanut varmasti meille jokaiselle oman kutsun -
mutta se pitää löytää.
Jos siinä on ylpeys takana, niin ei sitä kutsua löydä.
Pitää nöyrtyä ottaa vastaan se mikä on Hänen kutsunsa.
Silloin se on sellainen työ, -
josta saa mielihyvän ja saa nauttia, -
että olen Herran palveluksessa, -
enkä tee sitä turhaan.
Kiitos Into, että olit tässä vieraana. On kiva havaita, että -
Jumala on pitänyt sinusta todella hyvää huolta. Et syö lääkkeitä.
Sinulla on ollut kaikkea, mitä olet tarvinnut.
Sinulla on tuollainen iloinen asenne.
Olet tänne TV7:äänkin tuonut monelle näitä tavaroita ja ruokaa -
ja kaikkea sellaista. Kiitos sinulle ja Herra siunatkoon sinun loppuelämäsi.
Kiitos. On ilo saada kertoa -
kuka on minun Herrani.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä -ohjelman.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa tämän ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa 0600-10077.
Tai voit lahjoittaa pankkitilille, jonka viitenumero näkyy ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola