Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Tämänkertaisella vieraalla on aika paljon kerrottavaa -
Jumalan ihmeissä kulkemisesta, eri tilanteista missä Pyhä Henki -
on häntä johdattanut niin Suomessa kuin muuallakin.
Tervetuloa Pekka Airaksinen. - Kiitos.
Asut nykyään Salossa ja toimit siellä seurakuntatyössä -
mutta olet Helsingissä syntynyt. Millaiseen perheeseen synnyit -
ja miten koulut ja muut lähtivät toimimaan?
Olen lääkäriperheen lapsi. Isä ja äiti ovat lääkäreitä.
Minulla on 4 sisarusta. Olen toinen viidestä siis.
Olen lapsena asunut Helsingissä ja siellä syntynyt.
Siellä kävin ensimmäiset luokat, olin pyhäkoulussa siellä.
Taisin olla 5-vuotias, kun muutimme USA:han Texasiin.
Olin siellä 1 1/2 v. ja olin Metodistikirkon esikoulussa.
Ok, sitten takaisin Suomeen.
Takaisin Helsinkiin ja siellä olin kunnes muutimme Kuopioon.
Aivan. Oliko kotisi uskovainen koti?
Minä opin iltarukouksen kotoa ja olen niin pienestä kuin muistan rukoillut.
En silti pitänyt itseäni uudestisyntyneenä.
Kaikenlaista syntiä sitä elämässä pieneenkin sydämeen mahtuu.
En toisin sanoen tuntenut armoa ja evankeliumia vielä.
Sinulle kuitenkin tuli jossakin vaiheessa lapsuudessa -
jonkinlainen etsikkoaika. Vai tuliko?
Se tuli oikeastaan rippikoulussa. - Rippikoulussa.
Rippikoulu oli minulle käännekohta.
Rippikoulun mistään opetuksesta en muista mitään mutta muistan, -
että siellä oli uskovia ihmisiä, joista näin, että -
noilla on jotain mitä kaipasin. Oli rauha ja turva elämässä.
Sitten rippikoulun konfirmaatiossa kysyttiin:
"Haluatteko tämän uskon tunnustaa ja osoittaa elämässä."
Sanoin sydämessä ja sydämestäni että haluan. Raamattu sanoo:
"Suun tunnustuksella pelastutaan." Lasken, että siitä uudestisynnyin.
Kun sain Rippiraamatun tuli halu lukea. Luin heti kannesta kanteen.
Siitä se lähti.
Kuitenkin kun menit armeijaan kielsit Jeesuksen niin kuin Pietari.
Armeija oli rankkaa ja hengellisesti kaikkein rankinta.
Aliupseeriaikana minulla oli kämpässä jotkut, jotka oikein tivasivat, -
kun näkivät, että en ole samanlainen kuin muut, kun en kiroile.
En uskaltanut tunnustaa ja kysyivät suoraan.
Kolmesti kielsin ja heti muistui mieleen kohta Raamatusta, miten Pietari -
oli kieltänyt ja itkin katkerasti niin kuin Pietari.
Onneksi Pietarikin sai anteeksi.
Siitä ei ollut kovin monta vuotta kun menit opiskelemaan ja OPKO, -
joka on opiskelijoiden kristillinen organisaatio -
niin siellä tapahtui uudelleen T-risteys.
Opiskelijalähetys oli minun ensimmäinen hengellinen koti.
Siellä oikeastaan ensimmäiset uskonystävät sain.
Tajusin miten tärkeää on, että on ystäviä uskossa.
Ensimmäiseksi menin mukaan kuoroon. Kun olin ollut rippikoulun -
jälkeen seurakunnan kuorossa ja lauloin siellä hengellisiä lauluja.
Kuoronjohtaja sanoi, että pidä Pekka nyt alkurukous.
Ensimmäistä kertaan uskalsin ääneen rukoilla -
toisten kanssa vapaan rukouksen. - Joo.
Uskon, että se on monelle iso asia, jos uskaltaa alkaa rukoilemaan.
Olen samaa mieltä, koska muistan myös sen ajan.
Tuntui siltä, että mitä osaan sanoa. Kun muut tarkkailee -
niin jos sanon hölmösti niin se jäähdyttää koko halun rukoilla.
Opiskelijalähetysaikana aloin etsi- mään Jumalaa kaikesta sydämestäni.
Luin teoreettista fysiikkaa yliopistossa -
mutta päämotiivi oli etsiä Jumalaa. Olin todella nälkäinen -
ja äkkiä Jumala johtikin kaikenlaisiin Pyhän Hengen asioihin.
Oli mm. ystäviä, jotka puhuivat kielillä ja joku profetoi, selitti kieliä.
Tunsin Jumalan voiman mutta kukaan ei osannut sanoa, -
että miten voin saada armolahjoja, täyttyä Hengellä.
Olin janoinen mutta ei kukaan osannut kertoa.
Yksikin veli, joka oli saanut näitä, niin hän oli ollut ahdistunut -
ja yhtä-äkkiä alkanut puhua kielillä. Ei osannut kertoa miten toinen saisi.
Olin viikko sitten Israelissa ja meillä oli yksi insinööri oli mukana.
Oli 50 vierasta. Illan aikana kun rukoilimme, niin hän alkoi -
yhtä-äkkiä puhumaan kiinaa vaikka ei ole koskaan opiskellut.
Unohti suomen kielen. Puolen tunnin jälkeen vasta suomi tuli takaisin.
Jumala voi tehdä monenlaisia ihmeitä. - Vähän eri aiheeseen.
Kerran olin eräässä tilanteessa opiskeluaikana.
Yksi ystävä lauloi italiaksi ihanan rakkauslaulun Jeesukselle.
Toinen kouluitalialla käänsi sen.
Ylistettiin kaikista ruusuista ja kukista, upea laulu.
Tulee mieleen, kun sinulla olisi hyvin paljon vastaavia kertomuksia.
Eikö siinä ole valtava aarrealue, -
joka on käyttämättä hyvin suurelta osalta Suomeakin.
On niin kuin se, että Jumala on elävä Jumala. Ei Jumala ole muuttunut.
Niin kuin Pyhä Henki olisi jäänyt sinne alkuseurakuntaan. Jumala yhtä lailla -
haluaa nykyään uudistaa ja vuodattaa henkeään. Uskon, että -
nyt eletään aikaa, että Jumala avaa hanaa taivaasta kaikille janoisille.
Kaikki kauneus, luonnossa on kukkia ja ihmeellisyyksiä.
Miten kauniita asioita on.
Jumala on myös kauneuden Jumala, hyvin laaja monipuolinen.
Kyllä. - Sinä olet ollut hyvin lahjakas koko elämäsi -
mutta myös tämä fysiikka, mitä opiskelit, niin menestyit siinä hyvin.
Tämä toinen alue alkoi sitten kuitenkin vääntää sinua toiseen suuntaan.
Mitä tapahtui? - Opiskeluaikana menin sellaiseen tilaisuuteen.
Täällä Suomessa oli amerikka- laiset parantajaevankelistat -
Charles ja Frances Hunter, jotka pitivät isoja ihmekokouksia.
Yhdessä pienemmässä kokouksessa pyydettiin kaikkia, jotka haluavat -
täyttyä Pyhällä Hengellä ja puhua kielillä tulemaan eteen.
Menin heti kun olin sellaista halunnut mutta kukaan ei osannut sanoa.
Hän rukoili meidän puolestamme ja selitti, -
että kielillä puhuminen on sitä, että Jumala tekee ihmeen.
Pitää uskaltaa puhua mitä ei ymmärrä.
Siitä kielestä tulee millä voi ylistää ja rukoilla Jumalaa.
Joo. - Minä silloin sitten täytyin hengellä.
Kyllä. Sinä vaihdoit sitten opiskelulinjaa ja menit teologiseen.
Siinä välillä olin Raamattukoulussa eli opiskelun keskellä.
Olin 3 vuotta lukenut teoreettista fysiikkaa, -
niin näin lehti-ilmoituksen missä mainostettiin -
Suomen Yhteiskristillistä Raamattukoulua.
Heti koin, että tuonne pitää mennä.
Rukoilin ja oli iso uskon askel jättää yliopisto-opinnot kesken ja lähteä.
Aluksi 1/2 vuodeksi. Sitten vielä vuosi ja taas rukoilin ja vielä vuosi.
Sitten olin 2 vuotta ollut, mikä oli Raamattukurssi ja oli mahdollisuus -
jäädä vapaaehtoistyöntekijäksi ja taas rukoilin ja 2 v. vielä.
4 vuotta olin Suomen Yhteiskristillisessä Raamattukoulussa.
Myöhemmin vielä työntekijäkurssilla vuoden. Opiskelin teologiaa samalla.
Se oli hyvin ihmeellistä aikaa.
Olet viitannut siihen, että -
olet kulkenut Jumalan ohjeitten mukaan johdatuksessa.
Olet kuullut Jumalan äänen, -
joka on kehottanut sinua menemään sinne sun tänne -
minkä Hän on halunnutkin. Kerro hiukan missä vaiheessa ja miten -
Jumalan äänen kuuleminen on kehittynyt?
Vähän sen jälkeen, kun olin täyttynyt Pyhällä Hengellä, -
alkanut puhua kielillä. Omassa huo- neessa puhuin kielillä ja suusta tuli -
"olet saanut selittämisen lahjan." Puhuin suomea yhtä-äkkiä -
kesken rukouksen enkä ajattele ollenkaan. Kiitos Herralle.
Meillä oli rukouspiiri ja ajattelin, että jos en käytä tätä lahjaa -
niin en koskaan uskalla. Ensimmäisen kerran profetoin kaikille siellä.
Huomasin, että Jumala voi suoraan itsellekin puhua vaikka ei ole toisia.
Sitä aloin harjoittamaan.
Raamattukoulu oli oikein kasvuaikaa. Siellä opetettiin -
kaikenlaista armolahjojen käyttämistä hyvin konkreettisesti.
Myös Jumalan äänen kuulemista ja muita asioita.
Missä määrin olet päässyt jakamaan tätä lahjaasi ihmisten keskuudessa?
Olen monien puolesta rukoillut armolahjoja -
ja Pyhän Hengen täyteyttä.
Sanotaan, että välillä niitä aikoja on aika harvassa -
mutta kun ihmiset haluaa niin mielellään rukoilen. - Kyllä.
Sitten olit teologisessa. Miltä se maistui Raamattukoulun jälkeen?
Teologinenhan oli hyvin kuiva paikka.
Voisi sanoa ihan eri henki kuin Raamattukoulussa.
Se on maailman henki ja voisi sanoa jopa demoninen viisaus -
kun käydään Raamattua repimään liberaaliteologian välineillä.
Siinä ei enää pyritäkään tuntemaan Jumalaa -
vaan yritetään olla ettei Sana tutki meitä vaan tutkitaan vain kuin -
maallista kirjaa Raamattua. Siinä eksytään, kun ei tunneta -
ensinnäkään kirjoituksia, että se on Jumalan Sanaa eikä Jumalan voimaa.
Kyllä. Kuitenkin kun olit hyvin vahvasti Raamattukoulun jälkeen uskossa.
Sinä tiesit mitä on Jumalan voiman tunteminen -
ja tunsit Sanaa hyvin paljon.
Se varjeli sinut, että sait siellä ottaa -
sitä hyvää mitä teologinen tiedekunta pystyi antamaan.
Esim. Raamatun alkukielet. Se oli hieno mahdollisuus -
alkaa päästä niihin kiinni. Sitten teologian opintoja.
Olin vähän lukenut kreikkaa ja hepreaa niin aloin tekemään -
omaa Raamatun käännöstä. Olen 26 v. tehnyt sellaista.
Hyvin sanatarkkaa käännöstä, jota voin käyttää myös omassa työssä.
Sinä olet nyt ollut luterilaisen kirkon palveluksessa yli 20 v.
Tällä hetkellä Salossa.
Haluatko tästä työkaudesta kertoa jotakin mitä sieltä nousee?
Teologinen tiedekunta mahdollisti sen, -
että sain muodollisen pätevyyden siihen.
Koin, että se hengellinen pappeus oli tullut jo aikaisemmin.
Olin ollut jo Sanan palvelijana aikaisemmin kuin aloin papin työhön.
Paljon ihmisiä saa tavata.
On matkan varrella monia tullut uskoon -
ja olen saanut kulkea monen rinnalla.
Kyllä kirkon parissa on tosi paljon nälkäisiä ihmisiä, -
jotka kaipaavat hengellistä ruokaa. Ihmisiä, jotka haluaisivat oppia -
tuntemaan Jumalan mutta heille ei ole koskaan kerrottu.
He näkevät nälkää hengellisesti. - Tämä on tärkeä asia, mitä sanoit.
Tavalliset ihmiset ovat nälkäisiä ja janoisia.
Siinä on jonkinlainen tällainen väliseinä.
Sinunkin palvelutyösi ei voi olla sellaista kuin se voisi olla.
Joo, esimerkiksi kirkon puitteet antavat tietyn sapluunan, -
minkä puitteissa pystyy toimimaan. Ajatellaan vaikka Jumalanpalvelusta.
Saarnan pituus on aika tarkkaan rajattu, että mitä siinä nyt ehtii.
Se pitää kirkkovuoden mukaan -
yleensä saada jotenkin puhuttua.
Se rajaa aika paljon Jumalanpalvelusta.
Ei siinä hyvin pitkälle voi mennä, kun pitää ajatella hyvin erilaisia ihmisiä.
Toiset tulevat surukodeista ja surevat vainajaa.
Toiset ovat lapsia ja pitää ajatella hyvin laajaa kohderyhmää puhuessa.
Aivan. Olet elämäsi aikana, kun olet uskossa ollut, -
niin Jumala on antanut erilaisia lähtökäskyjä mm. Mongoliaan.
Miten lähtökäsky tuli ja mitä tapahtui? - Mongoliassa olin kerran.
Rukoilin ja Jumala sanoi, että sinun pitää lähteä Mongoliaan.
Sanoin, että selvä mutta sitten aloin rukoilemaan ja puhumaan ystäville.
Minä vedin Raamattupiiriä sen jälkeen, -
kun olin ollut siellä Raamattukoulussa.
Sieltä sain mukaani ystäviä joitakin muitakin.
Matkaa edelsi se, että muutama vuosi aikaisemmin oli Mongoliasta tullut -
Suomeen lihatalousopiskelijoita. Mongolialaisethan ovat buddhalaisia.
Olin ystävien kanssa pitänyt heille evankeliointikokouksen.
Puhuimme kulttuurista, että Suomi olisi samanlainen pakanamaa -
kuin Mongoliakin, jos ei aikoinaan olisi tullut Jumalan Sanaa.
Kun Suomi itsenäistyi niin Suomen tunnukseksi haluttiin siniristilippu.
Ristin kautta näkyy pilven läpi niin kuin taivas.
Vain Jeesuksen ristin sovitustyön kautta ihminen voi päästä taivaaseen.
Sen puheen jälkeen, kun puhuin Suomen kulttuurista -
niin 2 näistä miehistä halusi rukoilla Jeesusta elämäänsä, -
hylätä ne Buddhat ja kaikki sen samanismin.
Olin saattamassa heitä rautatieasemalla.
Otettiin valokuva missä olin keskellä ja ne 2 ympärillä.
Käteni olivat hartioilla. Lähetimme sen valokuvan sinne.
Kun lähdimme parin vuoden päästä matkalle Mongoliaan, -
lentokoneessa muistin, että etten ollut muistanut ottaa -
sen toisen osoitetta mukaan.
Olisi ollut kiva nähdä miten on käynyt näin muutaman vuoden jälkeen.
Olin vain yhden kerran kertonut evankeliumia.
Rukoilin, että Jumala jos haluat niin voit johdattaa tapaamista.
Jätin sen Jumalan käsiin. Kun olimme Ulan Batorissa taksikuski halusi, -
että menemme katsomaan paikallista painiottelua, kukkotappelua.
Sanoin, että mennään. Siellä oli tämä, -
joka oli tullut uskoon poikansa kanssa. Hän kertoi jännän tarinan, -
että hän tunsi minut, koska oli edellisenä päivänä muistanut, -
sitä kun oli käynyt Suomessa. Etsi valokuvan, jossa oli kuvani.
Hän oli rukoillut edellisenä päivänä, "voi, jos joskus voisi Pekan nähdä".
Seuraavana päivänä valtavassa ihmisjoukossa me tavataan.
Se oli valtava kiitosaihe.
Meillekin rohkaisu, että ollaanpas ennalta valmistetuissa hyvissä teoissa.
Mielenkiintoista miten tarkasti ajoitukset menivät.
Asiat eivät olleet päivääkään myöhässä.
Sinulle tuli sydämelle ja hänelle tuli sydämelle, -
että millä tavalla Jumala haluaa meitä ohjata ja kuulee pyyntömme.
Mongoliassa oli muuten niin avointa evankeliumille, -
että kun evankelioimme kadulla - seurakunnasta oli tulkki -
3 neljästä suoraan otti Jeesuksen vastaan, kun kertoi evankeliumia.
Pystymetsästä ja osalla oli kiire töihin, olisi tullut enemmänkin, -
jos olisi ollut aikaa.
Suuri juttu heille oli, että ei tarvitse pelätä pahoja henkiä, -
kun antaa elämän Jeesukselle.
Kun ajattelee sitä, mikä on Jeesuksen sydämellä.
Hän on kaikkien puolesta kuollut ristillä.
Hän haluaa, että he oppisivat tuntemaan Hänet.
Olemme niin velttoja ja laiskoja eikä tehdä sitä, mitä Herra tahtoo. - Kyllä.
Onko sinulla samantapaisia muistoja tai käyntejä, -
joissa on jotain samanlaista tapahtunut?
Olen ollut monessa maassa julistamassa.
Kerran Espanjassa olimme rukoilemassa tiimin kanssa.
Eräs jo kirkkaudessa oleva veli, Aimo Tanskanen,
näki ilmestyksen minusta. Hän näki minut Englannissa kartalla.
Seisoin Birminghamin kohdalla, -
Hän sanoi, että olet Birminghamissa ja viitot Manner-Eurooppaan.
Teet jotain siirtolaistyötä.
Ajattelin, että Aimo on vilkas- luonteinen. Mahtaako tuo olla oikea?
Jätin sen Jumalalle. "Jos se on Sinun tahtosi niin teet sen".
Vuoden päästä se toteutui.
Minut pyydettiin tiimiin, joka meni Birminghamiin siirtolaistyöhön.
Olin siellä 2 kertaa. Opiskelimme siellä muslimievankeliointia, -
mikä oli hyvin mielenkiintoista.
Siellä oli mies, Asfan Alam, joka on Suomessakin käynyt, -
joka oli entinen Koraanin opettaja Intiasta.
Hän osasi ennen uskoontuloaan ulkoa koko Koraanin.
Joku OM-tiimiläinen oli antanut Uuden Testamentin.
Hän oli tullut uskoon ja yritetty ainakin 10 kertaa tappaa.
Englantiin asti oli yritetty tulla tappamaan useita kertoja.
Hänellä oli lupa kantaa asetta poliisilta sen takia.
Eikö ole mielenkiintoista, että en ole ainakaan kuullut, -
että kristitty, jos joku olisi tullut muslimiksi, olisi tehnyt vastaavaa -
mutta päinvastoin tapahtuu. - Hänen sisaruksensa yrittivät kuristaa hänet.
Ensimmäisen kerran kun hän oli tullut uskoon ja tapahtui Jumalan ihme.
Jumalan voima kaatoi kaikki maahan ja hän pääsi karkuun.
Jumala varjeli monta kertaa, ammuttiin ja kaikenlaista.
Tämä selittää miksi Israelilla on vaikeaa ympärysvaltioiden kanssa.
Siinä on sama jännite. - Kyllä.
Mitä sinun elämässäsi on viime vuosina tapahtunut?
Onko sellaista, jota haluat avata, on vielä muutama minuutti.
Olen elänyt perhe-elämää, isänä olemista.
Minulla on 4 tyttöä niin kuin Filippuksella.
Vanhin on 5 v. ja nuorin 8 kk.
Siinä on melkoista vilskettä. Perheen isän tehtäviin kuuluu opettaa -
Raamattua lapsille. Luen aina joka ilta Jumalan Sanaa lapsille.
En mitään satuja vaan Raamattua omasta käännöksestä.
Ainakin pari lukua. Lapset oikein odottaa sitä.
Olen päässyt tässä havaitsemaan miten tärkeää on lapsuus -
ja lapsuuden turvallisuus. Kun siinä on mukana Jumalan Sana -
niin se on valtava lähtö nuorille, kun he lähtevät maailmaan.
Meidän lapsista voisi sanoa jännän asian. Nuorin on vasta 8 kk -
vasta muutaman sanan sanonut. 3 vanhinta ovat alkaneet -
puhuttelemaan minua arameaksi "Abba". Minä en ole sitä opettanut.
Raamattu sanoo, että Henki meissä sanoo "Abba, Isä".
He sanoivat minua Abbaksi ennen kuin osasivat sanoa "isi".
Pyhä Henki opettaa ja nuorinkin alkoi 2-vuotiaana puhua kielillä.
Tokakin jo puhuu kielillä, välillä selittääkin kieliä. - Joo.
Ne ovat ihmeellisiä nämä Hengen lahjat ja armolahjat.
Niin kuin olit jo aikaisemmin kertonut ja varmaan olet nähnyt ja kuullut -
siitä kun olet itse tulkannut niitä ja suoraan saanut profetioita.
Onko jokin profetia nyt tuoreena mielessä? - Itse saatu profetia?
Niin. - En tiedä olisinko sellaista julistanut profetiana -
mutta paljon Jumala minulle puhuu parantumisesta.
Se on alue, mitä usein kun rukoilee, niin Jeesus alkaa puhua siitä.
Muistan kun olin nuorempi, Jeesus puhui aina, että rakastaa.
Nykyään alkaa puhua enemmän ihmeistä ja siitä -
missä Hän haluaa uskoa kasvattaa. - Aivan.
Tässä on runsas 2 minuuttia aikaa.
Nyt antaisin sinun meidän katsojille kertoa mitä Pyhä Henki nyt antaa.
Haluaisin sanoa, että kannattaa etsiä Jumalaa -
kaikesta sydämestä. Filippiläis- kirjeessä apostoli Paavali sanoo, -
että hän halusi hylätä kaiken muun tuon yhden kalliin -
Jeesuksen Kristuksen minun Herrani tuntemisen rinnalla.
Elämässä aina pitää asettaa päämääriä.
Jos haluaa jotain saavuttaa, niin pitää asettaa tavoitteita.
Suosittelen, että paras tavoite elämässä on kaikille -
oppia tuntemaan Jeesus mahdollisimman hyvin.
Jos et vielä ole henkilökohtaisesti saanut sitä kokemusta, -
että tiedät varmasti, että syntisi ovat anteeksi annetut -
vaikka kuolisit tänään. Voit tänään sanoa Jeesukselle,
"tule sydämeeni asumaan, ota minun elämäni."
Raamatussa luvataan, että jokainen, joka huutaa avuksi -
Herran nimeä pelastuu. Kannattaa myös pyytää sitä, -
että saisi Jumalan voimaa maistaa elämässään.
Jos kaipaat armolahjoja ja Pyhällä Hengellä täyttymistä -
niin mene uskovien luokse, jotka tuntevat näitä asioita.
Pyydä heitä rukoilemaan puolestasi.
Moni jää vaille, koska he eivät koskaan pyydä toisilta uskovilta.
Raamatussa sanotaan, että olemme toinen toistemme jäseniä -
seurakunnassa. Tarvitsemme toisia uskovia näissä asioissa.
Kiitos Pekka valtavasta rohkaisusta -
ja kehotuksesta mennä syvälle Jeesuksen tuntemiseen -
ja Jumalan Sanaan. Se on sellainen aarreaitta, jossa Jumala avaa -
joka päivä meille jotain uutta, joka voimistaa, virkistää ja vie eteenpäin.
Ennen kaikkea myös auttaa tekemään lähetyskäskyn mukaisesti asioita.
Sinä kun olet vielä aika nuori mies ja nuoret lapset niin sinulla on -
hyvin pitkä elämä edessä Jumalan valtakunnan työssä, -
jos Jeesuksen tulo vielä viivästyy.
Herra sinua siunatkoon ja vahvis- takoon kaikilla teilläsi. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä -ohjelman.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa tämän ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa 0600-10077.
Tai voit lahjoittaa pankkitilille, jonka viitenumero näkyy ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola