Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Tämänkertainen vieras on ollut valtaosalta aikuisiästä -
lähetystyössä Japanissa. Tervetuloa Mauri Porkola. - Kiitoksia.
Ennen kuin menemme Japaniin käydäänpä katsojille kertomassa -
kuka on Mauri Porkola? Missä synnyit ja miten elämä lähti käyntiin?
Olen syntynyt Ullavassa Keski-Pohjanmaalla ja -
perheessä oli 8 lasta, isä ja äiti. - Aika iso perhe.
Kyllä. - Miten perhe sitten, olitko sinä toiseksi nuorin?
Olin toiseksi nuorin. - Kävit koulut Ullavassa?
Kyllä Ullavassa ja naapurikunnassa Kaustisella sekä Kokkolassa.
Elämän suunta muuttui. Ennen kuin menemme muihin asioihin.
Oliko perhe uskova ja milloin löysit itse Jeesuksen?
No ei ollut uskova. Tavallinen suomalainen perhe, -
joka tosin kuului kirkkoon. - Joo.
Itse tulin uskoon noin 20-vuotiaana.
Olin kovasti kiinnostunut kaikesta yliluonnollisesta.
Harrastin spiritismiä, luin ufo-kirjoja, -
kävin Aino Kassisen luona Helsin- gissä kyselemässä tulevaisuudesta.
Hän oli kuuluisa ennustaja siihen aikaan.
Olin kiinnostunut myöskin tulevaisuudesta.
Luin profetioita eri kirjoista.
Tiesin myöskin , että Raamatussa on profetioita.
Sen vuoksi aloin lukea myös Raamattua.
Kirjallisuutesi oli varsin laaja ja voi sanoa, että sitä ohjasi kaksi henkeä.
No kyllä näin voi sanoa. - Mitä olet ajatellut, -
kun aika moni tämän päivän nuori toimii juuri näin.
Joo, olin kiinnostunut tulevaisuudesta -
ja kävin paljon tansseissa, harrastin kaikkea mitä nuorena harrastetaan.
Mutta aina sydämessä oli sellainen tyhjä olo.
Mitkään asiat näistä eivät tyydyttäneet, mitä harrastin.
Kun aloin lukea Raamattua niin aloitin Ilmestyskirjasta.
Toinen kirja, jonka luin Raamatusta oli Saarnaaja.
Voiko vaikeampia kirjoja olla? - En tiedä mutta ainakin kerran luin, -
Saarnaajasta. "Iloitse nuori nuoruudestasi.
Tee sydämesi halun mukaan" ja ajattelin wow Raamattukin sallii -
mitä tahansa mutta loppu kuului: "mutta tiedä, -
että Jumala tuo sinut tuomiolle kaikesta tästä." Se olikin yllätys.
Miten lähti tämä etsintä? - Noin puoli vuotta -
lueskelin eri kirjoja, kävin kokouksissa siellä täällä.
Eräänä sunnuntai-iltana menin Kokkolassa -
Pelastusarmeijan kokoukseen.
Siellä oli ehkä noin 6-8 henkilöä kokouksessa.
Kaikki muut olivat naishenkilöitä. Minä olin ainoa mieshenkilö.
Kokous meni normaalisti ja lopussa kokouksen pitäjä esitti alttarikutsun.
Silloin ajattelin, että en nyt mitään menetäkään, jos menen alttarille.
Sinne menin yksin ja nämä ihmiset kokoontuivat ympärille rukoilemaan.
He rukoilivat ja sanoivat, että nyt sinäkin voit rukoilla.
En ollut koskaan rukoillut ääneen, enkä tiennyt miten se tapahtuu.
Sanoin kuitenkin, että Jumala tee minusta heidän kaltaisiaan.
Jumala kuuli rukouksen ja parin päivän päästä kotona yksin omassa -
asunnossani koin oikein ihanan pelastusvarmuuden.
Silloin uskoin, että uudestisynnyin ja tulin uskoon.
Kaikki spiritistiset kirjat menivät nollaan heti.
Joo, mutta en hävittänyt niitä heti -
mutta koin, että ne ovat väärin ja väärää opetusta.
Aloin polttamaan niitä saunan pesässä.
Se oli vallankumous elämässäsi.
Kyllä ja kun kerroin vanhemmilleni, että olen tullut uskoon -
ja käynyt kasteella myös, niin äiti sanoi, että eikö yksi kerta riittänyt?
Mutta eivät he mitenkään vastustelleet.
Miten ystävät ja ympäristö muutenkin suhtautui, kun aloit kertoa, -
että olet uskossa. - Osa suhtautui negatiivisesti.
Tietysti ne, jotka olivat uskovia iloitsivat siitä. - Aivan.
Miten elämäsi lähti tämän jälkeen suuntautumaan?
Olin siihen aikaan työssä Kokkolassa eräässä toimistossa.
Kirjanpitäjänä ja kirjoittelin kirjeitä Ruotsiin ja Saksaan.
Myös saksa oli käyttökieli. Meillä oli paljon vientiä Saksaan ja Itävaltaan.
Sinä aikana Jumala alkoi puhua, että pitää lähteä eteenpäin.
Koin kutsun Herran työhön ja ensim- mäinen vaihe oli lähteä kibbutzille.
Se oli aika suuri muutos, kun ajattelee, että keskipohjalaisena -
et tiennyt Israelista kovin paljon. - No ei.
Lähdin sinne Karmel-yhdistyksen kautta ja viivyin Israelissa 7 kk.
Opitko yhtään hepreaa? - No ei -
mutta englantia opiskelin sinä aikana. Israelissa puhutaan paljon englantia.
Sitten tulit takaisin Suomeen ja Herra alkoi suunnata sinua -
jonnekin muualle päin. - Kyllä. Israelissa ollessa tutustuin -
Lähetysnuoriin, nykyään Missionuoret nimellä.
He esittelivät Raamattukoulun Tanskassa. Lähdin sinne.
Se oli 3 kk kurssi. Raamattukoulussa -
tapasin nykyisen vaimoni, Eeva-Liisan. - Joo.
Hän oli tulossa myös Missionuorten työhön. - Siellä tapasitte.
Kyllä. 2 vuotta olimme Missionuorissa -
vaikka silloin emme vielä seurustelleet.
Aloimme seurustella sinä aikana.
Missä vaiheessa ensimmäinen kohde, Japani, tuli kuvioon mukaan?
Se oikeastaan alkoi jo Tanskan Raamattukoulussa.
Jumala puhui merensaarista, jotka odottavat opetusta.
Jesajassa on tällainen paikka.
Vähitellen kirkastui, että saaret ovat Japani.
Joo. Oliko se sinulle yllätys vai suhtauduitko ihan neutraalisti?
Ei ollut yllätys. Olin avoin kaikelle mihin tahansa Herra johdattaakin.
Vaikka kieli on vaikea. - Kyllä.
Mitä sanoivat japanin oppimisesta nämä vanhat Japanin kävijät?
Kun tulimme Japaniin ensimmäistä kertaa vaimoni kanssa.
Vanhin tytär Nina oli syntynyt Ruotsissa.
Tulimme Naritan lentokentälle ja kuulimme japania ensimmäistä kertaa.
Se kuulosti tosi kauniilta, puhuimme toisillemme, -
että se on ikään kuin enkelien kieltä.
Kun kerroimme ruotsalaisille läheteille, -
niin he sanoivat huvittuneina, että ennemmin paholainen on sen luonut,
ettei evankeliumi leviäisi Japaniin. He sanoivat myös, -
että kun sitä opiskelee niin ensimmäiset 25 v. ovat vaikeimmat.
Te olittekin vähän enemmän. - Ensimmäisestä kaudesta loppuun, -
kun palasimme vähän yli 3 v. sitten takaisin -
niin kaikenkaikkiaan kotimaan- kausineen kului 33 vuotta.
Minulla on mielikuva, että Japanissa on 1 % kristittyjä. Pitääkö paikkansa?
Kyllä noin 1 %. - 99 % ei ole, joka tarkoittaa sitä, -
että se on haastava lähetyskenttä.
On. Japanilaiset eivät ole kovin vastaanottavaisia mutta -
siellä tarvitaan pitkäjännitteisyyttä työssä -
ja peräänantamattomuutta. - Kyllä.
Kuinka monessa kohteessa olitte tänä aikana?
Olimme 3 paikassa.Teimme pioneeri- työtä ja aloitimme uusia seurakuntia.
Kaikki seurakunnat aloitimme täysin nollapisteestä oman perheen parissa.
Aloimme tehdä kontakteja. Nämä 3 paikkakuntaa olivat -
Fujieda, Toyota, autokaupunki Japanissa sekä Hamamatsu, -
joka oli viimeinen.
Voitaisiin katsoa näytteenä minuutin klippi -
teidän viimeisen paikan läksiäisillasta. - Kyllä.
Tässä näimme tämän millaista -
aika nuorekasta porukkaa teillä oli.
Hamamatsu oli vähän erikoinen pioneeripaikka. Se oli hääkirkko, -
johon he halusivat uskovaisen pastorin pitämään häitä.
He halusivat myöskin, että pidän oikeita Jumalanpalveluksia -
siinä kirkossa missä pidin häitä.
Meillä oli sunnuntai-iltaisin normaali Jumalanpalvelus tilaisuus. - Joo.
Joka perjantai- ja lauantai-ilta minulla oli ns. "counseling," -
jolloin opetin hääpareille seremonian.
Minulla oli täysin vapaat kädet, joten käytin hyväkseni tätä aikaa -
ja ensin pidin heille 1/2 h raamattutunnin.
Kerroin uskon ja elämän perusasiat.
Tämä kirkkohan oli tavallaan neutraali rakennus, -
jossa vihittiin näitä ja on mielenkiintoista,-
että he kutsuivat kristityn pastorin sinne.
Kyllä ja se oli heille oikeastaan sellainen -
sanotaanko plussa -
tässä työssä, että heillä oli oikea pastori tekemässä näitä häitä.
Mutta jos ajatellaan heidän normaalia toimintaa, -
jossa 99 % pitää hääseremonian -
niin millainen se mahtaa olla?
Se on ihan normaali kristillinen seremonia niin kuin länsimaissa.
Ehkä vähän lyhyempi. Seremonia kestää noin 25 minuuttia kaikkiaan.
Onko heillä sitten jokin ns. Raamattu.
He käyttävät normaalia Raamattua -
siinähän käytetään normaalia Raamattua hääseremoniassa.
Luetaan 1. Kor. 13. luku rakkaudesta. Sitten on pieni saarna.
Mutta eihän he Jeesuksesta puhu mitään.
Kyllä Jeesuksesta saa puhua seremoniassa, saarnassa.
Mutta tarkoitan heidän omissaan ei näissä sinun pitämissä.
Kyllä, shintolaiset häät ovat ihan erikseen.
Sillä ei ole mitään tekemistä Raamatun kanssa. - Aivan.
Mietin, että on kuitenkin aika suuri ero kristinuskolla ja shintolaisuudella.
Mutta noin 70 % kaikista pareista haluaa kristillisen hääseremonian.
Se on aika merkillistä. - On, joo ne ovat erittäin suosittuja Japanissa.
Kun Japani on kuitenkin aika lailla sisäänlämpiävä -
monella tavalla maailman historiassa. Miten se näkyy siellä arjessa?
Se näkyy kyllä monella tavalla.
Alkuaikoina ei ollut mitään ulkomaalaisia tuotteita -
kaupoissa myytävänä. Kaikki oli japanilaista.
Juuri tässä, että he kokevat, -
että vaikka kristinusko on hyvä uskonto, he uskovat sen -
mutta silti vastaanottavaisuus on heikko. Vain vähän tulee uskoon.
Millaiseen, en tunne shintolaisuutta -
mitä he uskovat kuoleman jälkeen?
Sitä en oikeastaan tiedä.
He uskovat kyllä taivaaseen ja helvettiin myös siellä.
Mutta yleensä uskotaan, että kaikki pääsevät taivaaseen. - Niin.
Voin kertoa esimerkin Toyotasta missä olimme työssä.
Siellä eräs vanhempi rouva alkoi käydä kokouksissa.
Ensin lapsenlapset tulivat pyhäkouluun, -
sen jälkeen heidän äitinsä sitten tämä vanhempi isoäiti.
He kaikki olivat kuuluneet japanilaiseen lahkoon -
"Mahikari" eli "Todellinen valo" suomeksi.
Tämä vanhempi rouva, isoäiti, näki eräänä yönä unen.
Hän näki unessa kultaiset tikapuut, jotka menivät maasta taivaaseen.
Hän yritti kiivetä kultaisia tikapuita pitkin ylöspäin.
Minä oli vieressä auttamassa häntä kiipeämisessä.
Tämä vaikutti häneen voimakkaasti ja tuli uskoon ja meni kasteelle.
Hän oli seurakunnassa mukana 20 vuotta -
ja toissa vuonna hän nukkui pois ja on perillä.
Sinä pääsit näkemään ihmisiä, jotka tekivät uskonratkaisun, -
kävivät kasteella, niin millä tavalla siinä perheessä?
Tuliko koko perhe kerralla vai yksi- tellen ja miten se vaikutti perheeseen?
Tämä perhe tuli oikeastaan kokonaan uskoon paitsi isä -
ei ainakaan vielä ole tullut uskoon tietääkseni mutta muut kaikki lapset.
Mutta yleensä tullaan yksitellen. Harvemmin koko perhe.
Se jollakin tavalla kuitenkin muuttaa, ehkä tuo jännitteitäkin -
joissakin perheissä. - Kyllä mutta Japanissa ei ole fyysistä vainoa.
Henkistä painostusta on kyllä. - Nyt on 1 % kristittyjä -
niin mikä kehitys on ollut viimeisten 30 vuoden aikana esimerkiksi?
Onko lisääntynyt ja kuinka paljon? - Tietääkseni ei ole lisääntynyt.
Se keikkuu siinä 1 % seutuvilla.
Nuoria tulee mielestäni uskoon enemmän kuin aikaisemmin. - Joo.
Jos ajatellaan Japania -
ja kaikennäköisiä tapoja mitä heillä on.
Se on ollut aika sisään- lämpiävä historiassa.
Suomalaisen silmin, niin millaisia asioita olet pannut merkille.
Voin kertoa esim. sellaisen kun siellä ollaan työssä -
niin alaiset eivät voi lähteä pois työstä -
ennen kuin heidän pomonsa on lähtenyt -
vaikka töitä ei olisikaan niin he yrittävät tehdä jotain.
Kun pomo lähtee niin hekin lähtevät.
Olen ollut viikon Tokiossa ja panin tämän merkille, -
kun kävimme yrityksissä.
Minulle kerrottiin, että he ovat siellä melkein puoliyöhön asti.
Kyllä. Tapahtuu rasituskuolemia paljon.
Ihmiset ovat ylirasittuneita ja kuolevat ylirasitukseen.
Kun he ovat ainakin bisneksessä monella tavalla fiksuja ja kekseliäitä.
Minkä takia tällainen kulttuuri säilyy niin vahvana.
Kaikki liikkuu rahan ympärillä. - Mutta voisihan toimia järkevämmin.
Niin voisi mutta se on se joka vie ihmistä eteenpäin. Valitettavasti.
Miten japanilainen, kun ystävystyy japanilaisen perheen kanssa, -
niin millainen on japanilainen perhe?
He ovat oikein mukavia ja ystävällisiä ihmisiä. He ovat avuliaita ja auttavat -
mutta vaikea päästä oikein lähelle japanilaista.
Yleensä he eivät kutsu kotiinsa vaan kutsuvat ulos syömään. - Joo.
Onko sinulla mitään muuta esimerkkiä tältä ajalta näistä uskoontuloista.
Voisin kertoa yhden rukousvastauksen.
Olimme kerran matkalla Fujiedasta Osakaan ja oli keskitalvi.
Yleensä ei sada lunta talvella mutta joskus tulee kovia lumimyrskyjä.
Paluumatkalla sattui kova lumimyrsky.
Autossa oli lumiketjut, joita yritin laittaa päälle -
mutta olimme vaihtaneet auton ja ne eivät sopineet uuteen autoon.
Jäimme keskelle lumimyrskyä.
Rukoilimme, että Herra auta meitä eteenpäin.
Pari, kolme minuuttia sen jälkeen tuli japanilainen mies, -
pysäytti auton tien varteen ja tuli kysymään "Mikä hätänä?"
Sanoimme sen ja hän meni autoonsa ja toi meille -
lumiketjut, että pääsimme eteenpäin.
Jumala oli mukana. - Oli hieno kokemus.
Kyllä. Tänä aikana oli myöskin, oliko tämä viimeinen tsunami, -
oliko maanjäristys toinen?
Tsunami tapahtui 2011. Olimme silloin Japanissa.
Silloin Eeva-Liisa oli juuri eräässä tavaratalossa, lähdössä kotiin.
Yhtä-äkkiä hän koki autossa, että auto heilahti.
Tuli parkkipaikalle ja katsoi onko renkaista lähtenyt ilmaa.
Tuli kotiin ja olin avannut TV:n sillä aikaa -
ja tuli suora lähetys tsunamista. Se oli järkyttävää.
Miltä se tuntui kun on sen kokenut ja onhan se mahdollista, -
että se voi jatkua ja tulla jälkijäristyksiä.
Tuli näitä ydinsaasteita, niin miten se siellä näkyi?
Ydinsaaste ei näkynyt mitenkään mutta oli epävarma olo iltaisin -
kun meni nukkumaan, että tapahtuuko jotakin.
Miten japanilaiset kokevat, koska se on tällainen herkkä alue -
juuri maanjäristyksille? Rakennuksethan on rakennettu -
erikoisella tavalla, että ne kestävät. - Kyllä he pelkäävät maanjäristyksiä.
On tarkat määräykset rakennuksille miten lujaksi ne pitää rakentaa.
Kun olitte perheenä lähetystyöntekijöinä -
eli Jumalan työssä.
Joo. - Millä tavalla saitte kokea -
Jumalan johdatuksen ja siunauksen pitkän rupeaman aikana?
Se, että syntyi 3 uutta seurakuntaa sinä aikana, -
kun olimme siellä. Ne jatkavat työtä edelleen kaikki nämä kolme. - Joo.
Se on hienoa. - Kun sinulla on 2 tytärtä, jotka ovat naimisissa -
niin he saivat myöskin nähdä elämää Japanissa -
ja saivat olla mukana. Nyt he ovat palavassa uskossa.
Kyllä. Asumme nyt kaikki Helsingin seudulla -
ja meillä on 6 lastenlasta myös.
Päästän sinut nyt rukoilemaan ja sanomaan mitä Pyhä Henki sanoo.
Varataan vähän pitempi aika, kun normaalisti -
mutta onko jotain vielä sellaista mitä haluaisit tässä kertoa sitä ennen.
No haluan kertoa Matt. 25. luvusta, -
jossa on kertomus 10 neitsyestä.
Kaikki lähtivät ylkää, sulhasta vastaan.
Ylkä on Jeesus, jota vastaan he lähtivät.
Morsiusneidot ovat uskovia eli meitä kristittyjä.
Tämä luku kertoo meille myös siitä, että yljän tulo viivästyi -
ja he kaikki nukahtivat. Toisin sanoen ylkä ei tullutkaan -
siihen mennessä kuin he olettivat. Mitähän tämä tarkoittaa?
Kun tulin uskoon -70-luvun alkupuolella, -
silloin oli suuri Jeesuksen takaisin tulon odotus ilmassa.
Kaikki tosiuskovaiset uskoivat koko sydämestään, -
että Jeesus palaa viimeistään vuoteen 2000 mennessä.
Siihen mennessä on ollut vaivan aika, tempaus eli toinen tulemus ja -
1000-vuotinen valtakunta on alkanut.
Nyt elämme vuotta 2016. Mitään näistä ei ole tapahtunut.
Sen voimme omin silmin todeta. Maailma pyörii ennallaan.
Mitä meidän uskovien pitää ajatella tässä tilanteessa.
Meille tämä puhuu viivästyksestä.
Jeesus ei tullutkaan siihen mennessä kuin me oletimme.
Näin minäkin oletin mutta se ei tapahtunutkaan.
Raamattu sanookin, että yljän tulo viivästyi ja he kaikki nukahtivat.
Väsymme odottamiseen ja vaivumme uneen.
Uskon, että juuri nyt seurakunta on vaipumassa tällaiseen -
hengelliseen uneen. Kertomus jatkuu siten, -
että "yö sydännä kuului huuto, 'katso ylkä tulee, menkää Häntä vastaan.'"
Kaikki nousivat mutta vain ne, joilla oli öljyä lampuissansa pystyivät -
lähtemään matkaan. Muut eivät voineet, koska oli pimeä ja keskiyö.
Tämä kertomus tuli eläväksi Japanin kautemme alkupuolella v. -85.
Lähdin erään ruotsalaisen lähetystyöntekijän kanssa -
kiipeämään Japanin korkeimmalle Fuji-vuorelle, -
joka on lähes 4 km korkea.
Lähdimme illalla ja siksi tarvitsimme lamppuja mukaamme.
Illalla 9.30 lähdimme liikkeelle autolla ja ajoimme 2,5 km korkealle, -
josta jatkoimme matkaa jalan. Automatkalla yhtä-äkkiä -
tämä ruotsalainen kaveri huusi: "Unohdin lamppuni."
Mahdoton tilanne, koska oli yö emme voineet kiivetä ilman lamppua.
Minulla oli omani mutta se ei riittänyt molemmille, -
koska polku oli vaarallinen ja kapea.
Ilman omaa lamppua ei voinut lähteä liikkeelle.
Jos olisimme palanneet takaisin hakemaan lamppua, -
niin olisimme myöhästyneet auringonnoususta.
Toivoimme ja rukoilimme, että olisi kioski, josta voi sen ostaa.
Niin oli ja pääsimme onnellisesti matkaan.
Sama tapahtuu Jeesuksen palatessa.
Raamattu sanoo näin: "Mutta yö sydännä kuului huuto, -
'katso ylkä tulee, menkää Häntä vastaan.'
Silloin kaikki neitsyet nousivat ja laittoivat lamppunsa kuntoon.
Ja tyhmät sanoivat ymmärtäväisille: 'Antakaa meille öljyänne -
sillä meidän lamppumme sammuvat.' Mutta ymmärtäväiset vastasivat -
ja sanoivat: 'Emme voi, se ei riitä meille ja teille.
Menkää ennemmin myyjäin luo ostamaan itsellenne.'
Mutta heidän lähdettyään ostamaan ylkä tuli ja ne, jotka olivat valmiit, -
menivät Hänen kanssaan häihin ja ovi suljettiin."
Vertaus 10-neitsyestä puhuu siitä, -
että paluu tapahtuu keskiyöllä, -
silloin kun on pimeää. Kuuluu viimeinen huuto "katso ylkä tulee."
Mutta neitsytvertauksen mukaisesti silloin on liian myöhäistä -
saada öljyä mukaan ja lamppu kuntoon.
Silloin tällainen hengellinen pimeys vallitsee koko maailmassa.
Ei voi tehdä työtä, ei toimia, ei mitään.
Viimeinen 7. pasuuna soi ja tempaus tapahtuu.
Sen vuoksi nyt on aika kunnostaa lamput, -
että meillä on öljyä varastossa. Aamen.
Kiitos Mauri Porkola, että -
annoit meille selvän raamatullisen kehotuksen -
ja varoituksen, että meidän täytyy huolehtia ja valvoa tilaamme.
Kiitos siitä, että olet tehnyt pitkän elämäntyön lähetystyöntekijänä -
Japanissa ja nyt vielä saat jakaa raamatullista sanomaa -
täällä Suomessa. Kiitos. - Kiitoksia.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä -ohjelman.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10077.
Tai voit lahjoittaa pankkitilille, jonka viitenumero on ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola