ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Ilma Jumala imeta
ei istuks seekordne saatekülaline siin stuudios,
vaid oleks kuskil mujal.
Miks? See selgub juba saate jooksul.
Tere tulemast Mauri Nivala! - Tänan!
Kuigi su perekonnanimi viitab Nivala linnale,
oled sa siiski Raahest pärit.
Jah.
- Kas sa sündisid Raahes?
Ei. Ma sündisin just Nivalas.
Milline pere teil oli ja kui palju lapsi?
Isa, ema ja mina olin ainuke laps.
Oli teil usklik pere?
Minu teada mitte. Vähemalt mitte siis, kui veel noor olin.
Üks ärkamine küll avaldas mõju seal piirkonnas,
kuid muust ei teadnud ma suurt palju midagi.
Kas oli nii, et kui olid 12-aastane, kutsus Jumal sind suhtesse endaga,
aga sa ei kuulanud?
Kogesin tol ajal tõesti eriti tugevat Jumala kutset
ja ka jumalakartust.
See oli sama suur kui surmahirm.
Mõtlesin: "Mis minust saab?"
ja tahtsin rääkida neist asjust kellegagi.
Kuid meil seal maakohas polnud kedagi sellist,
kellega oleks saanud rääkida.
Lõpuks lükkasin selle mõtte endast üldse ära.
Sain sellest tundest vabaks ja enam sellist tunnet ei tekkinud,
kuigi see kestis mõne nädala.
Ja sellega sa lükkasid ka Jumala endast eemale.
Tagantjärgi mõistsin, et esimesel korral, kui Jumal kutsus,
lükkasin Ta tõesti eemale.
Siis ma lükkasin Ta üldse endast eemale.
Seejärel tuli paarikümne aastane nn. "hall periood".
Milline su elu sel ajal oli?
See oli nagu noortel meestel või üldse noortel on.
Töö, lõbud, tantsud, napsulka. Vahel päris kõvasti.
Jumal ja vaimulikud asjad ei huvitanud mind siis üldse.
Ja kogu selle aja jooksul ei tekkinud ka olukorda,
kus saanuks arutleda?
Ei. Hoidsin täiesti eemale sellest.
Jumalal olid selles olukorras siiski omad plaanid.
Räägi, mis edasi sai?
80-ndate alguses ütles naine mulle, et tahab kuhugi kogudusse minna,
aga ta ei tundnud ühtegi usklikku inimest.
Ma ütlesin, et ma ühte tunnen. Kui tahab, võin tollele helistada.
Nad said kontakti ja ta läks kogudusse.
Läks mõni aeg mööda, kuni ta tuli kord koju ja ütles:
"Mauri, ma sain usklikuks."
Olin pisut hämmingus ja mõtlesin,
et seda poleks nüüd küll sellest kogudusse käigust oodanud.
Mõtlesin, kas meil sobib nüüd üldse koos restoranigi minna?
Kas selle kaudu toimus teie vahel teatud eristumine,
et see, mis sinu meelest tundus hea, jäi korraga nagu tahaplaanile?
Just nii.
Lisaks sellele mõtlesin aga sedagi, et mis temast nüüd edasi saab?
Kas ta ikka on sama abikaasa nagu varem oli?
Et kui tema on nüüd usklik, kas siis mina jään kui üksi?
Õnneks ei kestnud see üksindus väga kaua.
Kui kaua see kestis ja mis siis toimus?
Läks aasta ja me läksime ühele perele külla.
Oli talv ja pakane. Oli tähistaevas. Ma vaatasin üles.
Siis meenusid mulle mu oma sõnad.
Ütlesin naisele: "Tuleta meelde, mida ma sulle ütlesin,
kui sa usklikuks said."
Naine ütles, et mäletab küll, aga ei hakka mulle ütlema.
Ja ma tegin ka oma usuotsuse.
Ning restorani me enam ei läinud.
Ehk siis teie elu muutus peale seda täiesti.
Ja te saite jälle koos käia. - Jah.
See mõju oli veel ka, et kui naine sai usklikuks,
hakkasid usklikud inimesed meil külas käima.
Sain jälgida, mis bande see selline on
ja nägin, et nad on tavalised toredad inimesed.
Nad ei erinenud teistest mitte millegi poolest.
Sa olid usule tulles tööl Rautaruukis.
Kas seda seal ka märgati?
Ikka märgati.
Eriti seda, et ma ei võtnud napsi ega käinud tantsuõhtutel.
Seda nad märkasid kohe.
Samas oli tore, et keegi ei tulnud kunagi laitma ega pilkama.
Nad austasid seda otsust.
Kristlasena viibisid töölähetusel islamimaal Saudi Araabias
Kuidas see mõjutas su tööelu ja vaimset elu seal?
Sellega oli nii, et tööandja küsis, kas läheksin välismaale tööle?
Olin nõus ja küsisin vaid, kuhu?
Öeldi, et see selgub hiljem.
Siis öeldi mulle, et ma lähen Saudi Araabiasse.
Ma ei teadnud sellest maast mitte kui midagi.
Olin vaid lugenud, et see on moslemimaa
ja seal ei aktsepteerita ristiusku jne.
Seal tajusin esimest korda elus, kui raske on inimesel elada,
kui ta ei kuule Jumala Sõna.
Seal ei kuulnud ega saanud rääkida Jeesusest mitte midagi.
Sain suure šoki, kui käisin reedel, vabal päeval, ümber mošee
ja imestasin, miks ümber selle nii palju inimesi on?
Läksin vaatama ja seal toimus hukkamine.
Üks naine hukati seal.
See puudutas mind nii,
et mitte ühelgi inimesel pole luba teha sellist.
Eriti seal maal, kus Jeesusest midagi ei räägita.
See naine tapeti ilma Jeesusest midagi kuulmata.
Ometi õnnestus sul endale tööreisi ajaks salaja Piibel hankida.
Jah. Mulle öeldi, et Piiblit ei tohi sisse tuua,
kui selle kaane peal on rist.
Mõtlesin, et mis siis, ikka toon. Kui ei lubata, siis saadan tagasi.
Kogu mu sealoleku ajal oli mul hotellis öökapil Piibel
ja mitte keegi ei öelnud kordagi midagi.
Milline oli su vaimne seis tol ajal, enne kui sul tuli taas uus teerist,
millest räägime õige pea?
Käisid ikka tööl ja su usk oli sellega seotud?
Ma käisin kogu aeg tööl.
Kogudus ja sellised asjad olid mu elus tugevalt kaasas.
Sest ma kogesin,
et ma vajan Jumala Sõna ja õpetust kogu aeg.
See ei saa jääda nö kuskile seisma.
Liikusin erinevates ringkondades ja sealt sain ka oma eluks toitu.
Aga sa jõudsid oma tervise osas teatud teelahkmele.
Räägi lähemalt, mis juhtus?
Olin ikka öelnud, et mul pole tervisega mingeid probleeme.
Eriti südamega.
Kuid kord oli mul vaba päev
ja ma olin metsas tegemas küttepuid.
Hiljem korraldasime aga veel aia korrastustalguid.
Tulin õhtul koju ja umbes samal ajal tuli ka naine.
Kella 22.30 ajal läksime magama.
Hüppasin äkki voodist üles.
Hüppasin 3 meetrit ja maandusin seljaga põrandale.
Mu süda seiskus.
See oli väga ohtlik hetk.
Jah. Naine helistas kiirabisse, kus olid algul liinid kinni.
See pani naise muretsema.
Kui ta siis lõpuks ühenduse sai, küsiti, kas olen veel elus?
Ma ei hinganud tükk aega.
Nad ütlesid, et tulevad kohale ja palusid, et ta avaks ukse.
Ühtlasi käskisid naisel suruda mu rinnale
ja teha kunstlikku hingamist.
Naine ütles, et ta ei oska.
Öeldi, et: "Oskad ikka. Hakka tegema!"
Ta pani telefonitoru põrandale ja hakkas mu rindkerele suruma.
Jõudes 30-ni, kuulis ta telefonist, et kiirabi on me õuel.
Ja siis kuulis ka juba selja taga häält: "Oleme nüüd kohal ja jätkame ise."
Kui kaua su süda seisis?
Ametlik aeg oli 18 minutit.
Aga kuna ta ei saanud ühendust, siis umbes 20 min.
Tavaliselt on inimene selle aja peale juba surnud.
Just.
Oulu Ülikooli haiglas oli raviarst öelnud mu nooremale tütrele:
"Olge valmis selleks,
et kui ta ka ellu jääb, on ta aju surnud."
See on ju üsna halb uudis.
On.
Kuid meie noorem tütar pööras ringi ja ütles raviarstile:
"Kuule, kui me isal oleks aeg surra, oleks ta juba surnud,
kuid ta tõuseb sealt üles."
Mis seal haiglas juhtus?
Mind raviti haiglas 3 nädalat.
Seejärel plaanis kardioloog panna mind aastasele haiguslehele
ja saata seejärel pensionile.
Kuid 3 nädala pärast saadeti mind hoopis Raahe haiglasse.
Kardioloog helistas õhtul mu naisele, et nad saatsid mu Raahesse.
Ei osatud öelda, mis siis õieti juhtus.
See oli ime.
Naine ütles, et see on Jumala ime.
Kardioloog ütles: "Nii on."
Ta ei teadnud seda, mis tegelikult kulisside taga toimus.
Arstid teadsid vaid seda, mida nad nägid.
Kuid mul on palju sõpru ümber maailma,
kes kõik palvetasid mu eest.
Kogen seda, et kui neid poleks olnud, poleks ma ka siin.
Kui mõelda, et sa ei hinganud 20 min ja süda ei löönud,
siis selle ajaga ju inimene sureb.
Juba 4 minutit on kriitiline aeg, kas inimest annab veel elustada.
Aga 20 min ja su ajudes ei toimunud mingit muutust!
Ei mingit muutust.
Samas on sul palju usklikke sõpru kogu maailmas, kes palvetasid,
mistõttu näeme siit ka palve tähtsust.
Kui on palju palvetajaid, siis see on vägev.
Mõtlesin kunagi, et Jumal ei saa kuulda me kõigi palveid,
kuna neid on nii palju.
Aga peale seda mõistsin, et Jumal kuuleb igaühe palvet.
Me oleme kogu aeg Jumala peopesal. Ta näeb meid kogu aeg
ja teab meie olukorda.
See oli su jaoks ka kui piiblikool, kus nägid ja kogesid Jumala headust.
See aitas sul ka Jumala Sõna kuulutada.
See oli mu jaoks väga suur asi selles võtmes,
et Jumal armastab meid igat üht. Mindki.
Peale seda olen inimestele alati öelnud:
head sõbrad, te peate olema valmis otsuse tegemiseks.
Te peate valmistuma igavikuks.
Kui selline olukord juhtub, et süda jääb äkki seisma,
siis ei suuda enam midagi teha.
Siis on see olukord,
kus te kas lähete hukatusse ilma Jeesuseta,
või lähete taevasse koos Jeesusega.
Aga kui selline asi juhtub,
siis sel hetkel ei suuda enam otsust teha.
See otsus tuleb teha nüüd.
See on nii selge asi, aga miks see on nii ära unustatud?
Kui teed nii palju koguduse tööd ja meestetööd ning muid asju,
siis koos sellega sa näed, kuidas Soome ilmalikustub
ja see sõnum, mis sul on, ei pruugi enam kohale jõuda.
Kahjuks jah.
Otse öeldes - paljud kirikuõpetajad ja piiskopid aktsepteerivad
kõiki homode ja lesbide asju otsekui need oleksid piibellikud.
See on ju vale Piibli järgi!
Kui minna selles suunas,
siis tavaline ilmalik inimene läheb ka sellega kaasa,
sest tal on ju hea olla,
kui kirik räägib neist asjadest nii nagu ta isegi.
Seepärast pole neil ka patutunnetust.
Aga kui lugeda ja kuulutada Piiblit nii, nagu see on kirjutatud,
siis inimene tuleb patutunnetusele.
Nagu üks kirikuõpetaja ütles: "Jutlusta alati nii,
et kord peale surma koos nende inimestega igavikus olles,
ei saaks nad su käest kunagi küsida:
"Miks sa ei kuulutanud meile õigesti?"
See on tähtis asi.
Samas ju öeldakse, et inimesekartus on kui püüdepael.
Ehk siis on neid, kes isegi mõtlevad õigesti,
aga kardavad seda väljendada, kuna nad kardavad inimesi.
Võib ka nii olla.
Aga siin on küsimus väga suurest asjast.
Siin on küsimärgi all teise inimese igavik.
Siin ei tohiks olla mingit kartust.
Siin tuleb Piiblist lugeda ja rääkida asjadest selliselt
nagu nad on.
Ehk siis - seda tuleb rääkida kogu maailmale.
Jeesus päästab, Jeesus kandis kõik patud.
Tema on igaühe Päästja.
Sedakaudu me saame Jumalalt armu.
Sa osaled mitmes organisatsioonis, kus räägid nendest asjadest.
Kus sa osaled?
Olen tegutsenud koguduse ringis ja ka OÜ's Iisraeli Sõbrad.
Veel ka Giideoni teenistuses
ja Soome Piiblikooli toimkonnas Raahes.
Meil korraldatakse igal kuul selliseid kodu-kognemisi,
kus neid varem pole kunagi tehtud.
Käime just sellistes kodudes, kus saame evangeeliumi kuulutada,
soovides, et sinna tuleks inimesi,
kes pole veel Jumala kasuks otsustanud.
Kas oled märganud viimase paari aasta jooksul,
et nälg Jumala Sõna järele on suurem?
Meil Raahe piirkonnas on see küll suurenenud.
Mida rohkem teatud kirikuõpetajad valesse suunda tõmbavad,
seda rohkem läheb ilmalikel inimestel kitsaks.
Usud sa, et sellest võib isegi ärkamine alguse saada?
Usun küll.
Meil Raahes on eriti hea kogudus,
kus kirikuõpetajad õpetavad nii nagu asjad Piiblis kirjas.
Ma olen ka märganud,
et Raahe on olnud pikka aega selline ärkamise keskus.
See on meil pidevalt palve ja tänu teemaks.
Teil tuleb viia kogu see lugu ka Oulusse, kus on palju inimesi.
On. Sinna on meid ka kutsutud.
Peale su südame seiskumise lugu jätkus ka su tööelu.
Kas käid ka praegu veel tööl? - Ei.
Jäin töölt eemale 2010 a oktoobris.
Enne, kui ma peale haigust tagasi tööle läksin,
ei saanud ma teha muud, kui vaid istuda.
Naine oli ka tööl,
nii et mul polnudki suvel kodus muud teha,
kui istuda ja vahtida taevast.
Siis ütlesin oma tütrele, kellel on väikesed lapsed,
et miks te ei tule päeval meie juurde liivakasti mängima?
Tütar ütles, et nad on mõelnud sellele, aga pole julgenud,
kuna kardavad, et väsin ruttu. Ütlesin, et ma ei väsi.
Nii et mu lapselapsed tõid mulle elu tagasi.
Kui ma aga tagasi tööle läksin, kadus mul justkui säde ära,
nii et mõtlesin, et võin ju pigem oma lapsi aidata.
Olen püüdnud neid viia igale poole ja aidata neid nende hobides.
Nad kõik on alla 10-aastased.
Püüan olla nende jaoks hea papa.
Aga haigus ei jäänud sinust siiski täitsa eemale.
Tegemist polnud enam südamega, aga sul oli enne eelmisi jõule luuvähk.
See on üsna värske teema. Räägi sellest veidi.
Mul olid paar aastat valud külgedes ning nende asukoht muutus pidevalt.
Mulle öeldi algul öeldi, et üks mu ribidest on katki,
aga ma ei uskunud seda.
Siis novembris läksin arsti juurde,
kes ütles, et nüüd peab selles asjas selgusele jõudma.
Noor arst saatis mind uuringutele
ja teatas siis hiljem helistades, et mul on luuvähk.
See oli mulle alguses šokk.
Kord seiskus mul süda, nüüd oli vähk.
See oli kui välk selgest taevast.
Keegi ütles selle peale, et mingi must sein on ees.
Jäin selle üle mõtlema, et neil, kes ei tunne Jeesust,
kindlasti ongi must sein ees.
See on must sein.
Aga meie, kes me tunneme Jeesust ja tahame olla koos Temaga,
meil seda seina pole.
Meil on pigem eesriie, mis kirgastub aina lähemale minnes
ja kus taevas hakkab paistma.
Ja see toredus, mis meie jaoks on loodud.
Sa pole mingil moel andnud kartusele maad?
- Ei ole.
Hingevaenlane muidugi tahab,
et tunneksime hirmu ja muutuksime lootusetuks.
Aga ma kogesin siiski seda, et Jeesus tuli mulle lähemale.
Nagu ma eile õhtul ühes koduses ringis ütlesin:
"Tundub, et Jeesus tõmbab mind seeläbi veelgi lähemale endale.
Sest Temas on kõik ja Temal on kõik minu jaoks."
Mis sa arvad, kas see Kristuse lõhn Raahes ja mujal, kus sa oled,
kas see tugevneb
ja Jumal annab sulle rohkem, mida rääkida?
Jah.
Kindlasti nii ongi.
Mu vähk raviti välja. Mulle pandi peale tugevad rohud.
Need ei läinud sisse ega imendunud.
Ja siis äkki...Mu süda seiskus taas!
Teist korda.
Siinjuures on huvitav see,
et üks me sõpradest abielupaar tuli meile samal päeval külla.
Hannu hakkas mind elustama ja elustaski mu.
Hiljem oleme sellest rääkinud, et Hannu tõi mu teispoolsusest tagasi.
Hannugi oli hämmingus sellest, aga nii see on.
Aga seekordne juhtum mind enam paanikasse ei ajanud.
Mul on väga suur kindlus selle kohta, mida Jeesus on meile tõotanud.
Isa on tõotanud ja seda me võime usaldada.
Ta ei tühista seda tõotust kunagi. See tõotus käib kõigi inimeste kohta.
Mitte vaid sinu, minu või kellegi teise, aga kõigi inimeste kohta.
Ma usun, et me vaatajate hulgas on mehi ja naisi,
kellel on ka praegu vähk.
Või mõni muu vastav haigus - süda või miski muu.
Nad kõik puutuvad kokku nende asjadega.
Samas usun, et sinu usk koos rahuga su südames,
on julgustuseks mitmetele meie saate vaatajatele.
Ma loodan seda.
Kui vaadata 3 aastat tagasi, siis mu naise ema oli vanadekodus.
Ta langes koomasse.
Meile teatati, et peagi võivad tulla matused.
Läksime sinna koos naise, naise venna ja tema abikaasaga.
Üks nende tütardest oli ka koos oma mehega seal.
Seal voodi ees hakkas õde rääkima asjadest,
mis vajavad peale ämma surma korraldamist.
Mind justkui ärritas see.
Ütlesin, et võime hiljem neist asjadest rääkida,
aga praegu jääme siia.
Õde läks ära.
Ütlesin oma naise vennatütrele: "Loe evangeeliumi kuskilt kohast!"
Ta luges ühe lõigu.
Siis ma läksin vanaema voodi kõrvale ja palusin talle vabastamist pattudest.
Kui aga hakkasin teda õnnistama, siis vanaema ärkas üles
ja hakkas sõnu rääkima.
Ta polnud 3 ööpäeva jooksul sõnagi rääkinud.
Seni, kuni lõpetasin Meie Isa palve, oli ta asjaga kaasas
ja siis langes uuesti koomasse.
See näitas mulle sedagi,
et kõigil inimestel on südames igatsus Jumala järele.
Me püüame seda kogu aeg eemale tõrjuda,
kuigi see on kõigile inimestele kõige tähtsaim asi maailmas.
See oli tüdrukule ja ka su naisele kinnitus kõige selle kohta,
mida te olite õppinud,
kuid seal te ka nägite ja kogesite seda.
Aega on veel jäänud paar minutit
nii et palun sul öelda vaatajatele seda,
mida Jumala Vaim su südamele paneb. Ole hea.
Head sõbrad!
Ütlen oma kogemuste ja kõige muu põhjal,
et me igaüks peame tegema oma otsuse nüüd,
kui alles tegutseme ja käime.
Ehk siis täna.
Tegemist on nii suure asjaga nagu igavik.
Ehk küsimus on, kus me veedame oma igaviku?
Me kindlustame oma elus kõikvõimalikke asju,
kuid kõige suurim kindlustus on see, et me pöördume Jeesuse poole
ja palume Temalt patud andeks.
Sest siis, kui seda teeme, annab Jumal meile armu.
Saame loota sellele, et kord oleme hoones,
mille Jeesus meile taeva toreduses valmistab.
Saame terve kambaga ülistada ja kiita Teda seal.
Ära jäta seda homseks, vaid tee see otsus juba täna!
Kui ma poleks seda otsust enne teinud,
oleks seal põrandal lamades juba hilja olnud.
Selle otsuse peab tegema nüüd!
Nii see on.
Mu süda rõõmustab selle saate pärast.
See oli konkreetne õpetus sellest, kuidas Jeesus saab meile rahu tuua.
Olgu siis olukorraks südame seiskumine, vähk
või mis iganes muu asi.
Keegi on öelnud, et see elu ongi meil igaviku jaoks.
Et me valmistuksime selleks ja räägiksime Jumala armastusest,
läkitades ka oma sõpru samale teele.
Aitäh, Mauri, et tulid Raahest sellest siia rääkima
ja Jumal kasutagu kogu seda armastuse sõnumit,
mida oled omal nahal kogenud ja Jumala Sõnast leidnud,
et see võiks kanda head vilja!
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 Kõne hind 7
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa