ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Seekordne külaline
on spetsialiseerunud kiriku orelimängijaks
ja samuti õppinud kirikuõpetajaks.
Tere tulemast Pauli Pietiläinen! - Tänan!
Sa oled Lahtist, ehk siis mitte väga kaugel Helsingist.
Nii et sündisid ja käisid koolis siin kandis.
Olen jah täitsa Helsingi poiss, aga noore poisina kolisin Espoosse.
Seal kasvasin suureks ja käisin koolis.
Sa käisid koolis 70-ndatel? - Jah.
Kui mõelda, milline oli Soome 70-ndatel,
siis see oli üsna muutuvas olukorras.
60-ndatel oli kombeks passe põletada.
Toimus omamoodi radikaliseerumine.
Kuidas sa kirjeldad seda oma noorusaega?
Espoo oli algul väike asula, mis hiljem kasvas linnaks.
Nüüd on see võimsalt kasvanud ja arenenud.
Kuid sellele ajale tagasi mõeldes,
siis ma olin kodus pai poiss ja meil oli turvaline kodu ja lapsepõlv.
Kui ma nüüd oma vanu koole vaatamas käisin,
oleksin seal ära eksinud.
Kunagi oli see põllu ääres, nüüd aga on seal kivilinn.
Espoo on võimsasti kasvanud.
Helsingi ja Espoo vahel käib võistlus -
mõlemad ju tahavad saada uusi elanikke.
Sa käisid koolis
ja gümnaasiumi ajal juhtus sinuga vist midagi?
Kogesin gümnaasiumi päevil vaimulikku ärkamist.
Ma sain usklikuks.
Räägi lähemalt.
Kogesin esimesi tõsiseid mõjutusi Inglismaal keelekursustel olles.
Nendel kursustel oli üks Soome poiss, kes oli usklik
ja kes tassis mind mööda baptistide teejoomisi.
Seal jagati kristlikke sõnumeid.
Peale seda asi ei edenenud.
Aga kui ma sügisel koju tulin ja hakkasin koolis käima,
lugesin ühel päeval Espoo koguduste lehte.
Seal reklaamiti koosolekute sarja naabruses asuvas Tapiola kirikus.
Seda organiseerisid Tapiola kogudus ja Rahvamisjon.
Keegi nagu puudutas mind: "Sinna sa pead minema!"
Siis ma ei teadnud veel, mis see oli, aga nüüd tean.
Tookord kogesin, et pean sinna minema.
Nii et läksingi.
Sealse kõne mõjul
muutusin rahutuks oma vaimse olukorra pärast.
See puudutas mind.
Kui ma bussiga koju läksin, mõtlesin bussis sõites,
et kui buss peaks kraavi sõitma ja mina surema, siis kuhu ma satun?
Mulle sai selgeks, et mu asjad Jumalaga pole korras.
Olin pai poiss, kelle südamel polnud suuri rasvaseid patte,
aga samas siiski teadsin, et mu asjad Jumalaga pole korras.
See oli terve nädal kestev koosolekute sari.
Mingil õhtul läksin uuesti sinna.
Õhtu lõppedes rääkisin korraldajatega.
Püüdsin seletada neile oma kogemust.
Nad olid väga rõõmsad selle üle, et noor mees on ärkamisele tulnud.
Mu eest palvetati.
Mind õnnitleti, et ma nii noorena oma elu Jeesusele andsin.
Ma ei saanud veel nendest asjadest õieti midagi aru
ja vaid naeratasin kaasa.
Aga kõik see juhatas mind ühte palve -ja piibliringi,
mis oli mu kodu lähedal.
Hakkasin seal kord nädalas aktiivselt käima.
Kord koolist koju tulles kõndisin ja kogesin,
et nüüd on mul Jumalaga kõik asjad korras.
Nagu kristlased ütlevad - tuli päästekindlus.
Nüüd teadsin, et olen õigel poolel ja kui suren, lähen taevasse.
See arusaam oli nii võimas,
et see on kandnud sind kuni tänase päevani.
Jah.
Hiljem selgus, et selles palveringis olid luterlased ja nelipühilased.
Sellest alates on kristlaste ühtsus olnud minu jaoks üks kallis asi.
Sellal ma küll ei mõistnud veel seda nii palju,
sest nad kõik olid minu jaoks kallid inimesed,
kes hoolitsesid mu eest ja jagasid mulle armastust.
Aga sellest ajast alates
on ühiskristlus saanud minu jaoks väga oluliseks.
Sa rääkisid armastusest.
Armastusest, mis ei tunne piire.
Kui sa olid noor inimene, polnud sul mingeid kindlaid piire,
vaid sa hingasid värskel moel.
Kui see armastus tuli, ei näinud sa midagi.
Jah. Tollal ma ei teadnud veel eraldavatest vaheseintest midagi.
Polnud isegi mingeid eelarvamusi selle kohta.
Su elu läks edasi koos päästekindlusega.
Sa lõpetasid kooli ja läksid siis Sibeliuse Akadeemiasse?
Proovisin saada kirikumuusika osakonda,
kuna olin hakanud orelit mängima ja laulsin ka kiriku noortekooris.
Kooril oli oma kantor ehk eeslaulja, kes oli mulle heaks eeskujuks.
Mõtlesin, et mul oleks ka tore seda teha,
kuna selles on ühendatud nii muusika, kui ristiusk
ja see oleks mulle hea eriala.
Püüdsin sisse saada ja sain ka, nii et hakkasin seal õppima.
Lõpetasin selle eriala
ja peale sõjaväge sai minust endast kantor.
Kuid su amet pole piirdunud vaid orelimängija ametiga kirikus,
vaid sa oled esinenud ka nii kodumaal kui välismaal.
Ikka. Õpingute ajal olin palju seotud orelimänguga.
Seejärel tegin ka kontsert-reise, sh ka välismaale.
Kogu see lugu elatas mind.
Lisaks koguduse tavatööle, tõi orelimäng mulle lisaraha.
Kuigi välismaa kontserdid võtsid osa mu puhkustest,
tegin ma ikkagi seda.
Ja päris pikka aega.
Kasutan võimalust küsida oskaja inimese käest,
kuna orelitel on keskne muusikaline roll kirikutes:
kas sa usud, et see roll jääb nii ka järgmised 50 aastat?
Mitte selliseks,
sest nagu näha,
on luteri kiriku muusikastiilid muutunud mitmekesisemateks.
Orelite kõrvale on tulnud ka teised pillid.
Samas usun,
et orel jääb jumalateenistustel siiski ikka peamiseks pilliks.
Kuna aga kõrval on ka teisi pille, ei keela keegi mängida ükskõik, mida,
kuna Loojale meeldib mitmekesisus oma koguduses.
Sa oled tegutsenud orelimängijana vist 30 aastat?
25 aastat.
Sa oled tuttav kirikulauludega, nende sõnastuse ja muusikaga.
Mis sa arvad, milline on kirikulaulu roll?
Kirikulaulul on keskne roll luteri kiriku muusikas.
Kirikulaul on kui palve
ja kunagi kasutatigi kirikulaule ka palveraamatuna.
1800-ndatel olid kodudes nii Piiblid, kui ka lauluraamatud.
See oli nii palve -kui hardusraamat.
Neis peitub sõna otseses mõttes tõelisi aardeid.
Vanade kirikulaulude puhul ei loe nende vanus midagi.
Need on ajale vastu pidanud.
Teisalt võiks ka kirikulaule uuendada,
sest see pole ajalooline oopus, vaid see on raamat kasutamiseks.
Kuna aga keel muutub, kõlavad vanad laulud vanamoodi,
nii et keele koha pealt tuleks neid uuendada.
Praegune lauluraamat on pärit 80-ndate lõpust.
Selles mindi tagasi
mõnede vanade meloodiate juurde.
Neid on kunagi mängitud ja hiljem on neid muudetud.
On püüeldud algupärase viisi poole.
Seepärast on väheseid muudetud.
Samas aga võetakse ka uusi asemele ja eemaldatakse aegajalt vanu.
Kui vaadata nende laulude sõnade kirjutajaid,
siis nad on elanud 1800-ndatel, mõned ka 1700-ndatel.
Usun, et nad on need sõnad loonud Püha Vaimu juhtimisel.
Need on nii võimsad Jumala sõnad.
See on õige.
Osad neist on nii võimsad, et paremini ei oskakski öelda.
See on suur väljakutse mõtlemaks, kuidas seda head asja säilitada,
aga siiski elada ka kaasaja kohaselt.
Jah.
Milliseid olukordi on sul kantori ametis ette tulnud?
On olnud erinevaid olukordi nagu kirikus ikka -
matuseid ja teisi sündmusi.
Kuidas su usk on seda tööd mõjutanud?
Kas oled saanud kogemusi juurde?
Kas see on su usku kasvatanud?
Mismoodi on erinevad olukorrad sind mõjutanud?
Kui teed kirikus tööd, saab ka su oma vaim ja hing hoitud.
Suure oreli mängimine võib viia tähelepanu peamiselt asjalt.
Mängides suurt orelit,
ei keskendu niivõrd vaimulikule poolele,
kuivõrd heale sooritusele.
Aga ikkagi elan usuelu ühtemoodi - kas orelipingil või kirikupingil.
Eeslaulja -ja orelimängijana olen alati mõelnud,
et ma olen evangeeliumi kuulutaja.
Nii nagu kirikuõpetaja kuulutab,
nii kuulutan mina Jumala Sõna muusika vahendusel.
Sa oled õppinud kirikuõpetajaks, teinud eksami ja saanud magistri,
see on ikka üsna suur ponnistus.
Mis sind juhtis sellesse?
Kui ma Sibeliuse Akadeemias õppisin
püüdsin astuda sisse
ka Helsingi Ülikooli teoloogia teaduskonda.
Tahtsin õppida seda eriala ja sain ka katsetega sisse.
Aga siis ma tundsin, et tahan siiski veel orelit mängida.
Veel polnud õige aeg.
Tulid ka kontsert-reisid jms.
See polnud veel sobiv aeg, aga oli tore näha, mis seal oli.
Jäin sellest tasapisi eemale, ütlemata kellelegi midagi.
Kuskil 2000-ndate keskel leidsin oma vana õpperaamatu,
mis oli paberkandjal.
Praegu on need netis.
Vaatasin, et olen õppinud seda asja
ja mõtlesin, kas mul on veel õppimise õigust?
Küsisin järgi
ja mu õppimise õigus oli peatunud juba paar aastakümmet tagasi.
Mu nimi leiti siiski kuskilt üles ja mulle öeldi,
et ma võin taotleda seda õppimise õigust,
mida ma taotlesingi vastavast teaduskonnast.
Mulle anti see õigus vanade tulemuste põhjal
ja ma sain jätkata oma õpinguid.
Ma ei pidanud enam sisse astuma, kuna olin juba korra sisse astunud.
Nii ma siis jätkasin 2006. aastal.
Paar päeva nädalas sõitsin rongiga Lahtist Helsingisse.
See asi hakkas mulle väga meeldima. See oli väga huvitav.
Olin seal kuni lõpuni ja sain 2012.a magistrikraadi.
Ma olin poole ajaga üliõpilane ja sain seda teha töö kõrvalt.
Mu tööandja suhtus sellesse väga hästi,
lubades mul puududa töökoosolekutelt,
kui mul oli vaja jälle minna.
Nii ma sain lõpetada.
Siis ootasin 1,5 aastat, kuni 2014 mais õnnistati mind kirikuõpetajaks.
Täna on kirikuõpetajatel tööga raskem -
enam nii kergesti tööd ei leia.
Olen paar aastat olnud kirikuõpetaja asetäitja.
Samas olen ikkagi ka Ristikirikus eeslaulja ja orelimängija ametis.
Ütlesid, et õpingud hakkasid sulle meeldima
ja sa olid täis indu.
Kas oskad analüüsida,
millised asjad sind kõige rohkem huvitasid?
Kuna olin kristlane, siis soovisin teoloogiale teaduslikku alust saada.
Mingil õppeperioodil uurisin, mida see ja too asi tähendab?
Tahtsin teada neid asju.
Ja järgmisel perioodil jälle: "Mida see nüüd tähendab?"
Mul oli erakordne teadmiste janu.
Õpingute jätkudes tekkis mul mõte,
kas see võiks olla ka vajalik kirikuõpetaja tööks?
Algul taandus kõik mu teadmiste janule,
kuid hiljem tugevnes ka mu kirikuõpetaja kutsumus
ja ma mõtlesin, et võiks ju saada ka pastoriks,
millele ma lõpuks ka spetsialiseerusin.
Sinuga enne saadet vesteldes, jäi veidi ebaselgeks asjaolu,
kas sul oli ka tahe kuulutada evangeeliumi?
Eeslaulja ametiajal oli mul mõte: "See on nii hea ja rõõmus sõnum,
et meil on Jeesuse läbi ühendus Taevaisa, Jumalaga.
Seda tuleb kõigile kuulutada!"
See innustab ja elavdab mind mu töös,
et ma saan olla väikese vahendajana kuulutamas seda rõõmusõnumit.
See ind on seotud sellega, et sa käid Jumala tahtes.
- Jah.
See näitab seda, et inimene tahab õppida ja tunda Piiblit.
Teada, milline Jumal meil on. - Jah.
Seda minagi loodan ja palvetan.
Kuna puutud oma töös kokku paljude inimestega,
siis milliseid kohtumisi sul on olnud?
See on üllatav, et paljudel luteri kirikuõpetajatel
on endiselt palju teenistusi, kus kuulutada.
On palju kirikulisi tegevusi,
milles inimesed, kes muidu harva kirikus käivad,
osalevad.
Ja esil hoiame muidugi Jumala Sõna.
Me läheneme loominguliselt, mitte ei löö Piibliga vastu pead.
Matused on eriline koht
rääkimaks igavesest elust ja taevasse pääsemisest.
Ristimispeod ja laulatused. Need kõik on võimalused.
Meil luterlastel on võimalus pidada koolides hommikupalveid.
Me teeme neid kordamööda - igal kogudusel on oma kord.
Mitte ainult kirikuõpetajad, vaid ka noorsootöötajad.
See on hea võimalus.
Mitte keegi pole veel tulnud mulle ütlema,
et selliseid hommikuüritusi ei tohi pidada,
vaid ma olen seal lugenud Piiblit ja palvetanud.
See on avatud võimalus kuulutada noortele evangeeliumi.
Need teenistused näitavad, kui palju on veel võimalusi.
Tore kuulda, et Lahtis asjad sedamoodi on.
Mis sa arvad, kas Helsingi kesklinnas või Helsingi piirkonnas üldiselt
oleks olukord sama?
Ei oska öelda.
Kindlasti ei ole, sest me soomlased oleme niivõrd arad.
Üldine olukord on selline,
et avalikud asjad peavad olema usuneutraalsed
ja otse ei tohi enam midagi öelda.
Samas, kui ma koguduse esindajana viin läbi hommikusi hardushetki,
siis oleks imelik, kui me räägiksime millestki muust, kui sellest,
mille pärast meie "firma" kiriku näol olemas on.
Tuleb rääkida selle asja tuumast.
Ma vaatan ja kuulan sind ning soovin, et see nii ka oleks.
Kui mõelda sellele trendile pikemalt, nendele paarikümnele aastale,
kui on käinud kõva liberaliseerumine terves Euroopas ja ka Soomes,
siis milliseid võimalikke stsenaariume sa näed?
See on tõsi, et kirikul on tekkinud mitu erinevat väärtust
ja ta on ka liberaliseerunud.
Aga ometi me peame olema truud klassikalisele ristiusule
ja sellest kinni hoidma
ega jätma kirikut, kuigi tundub, et see liigub halvas suunas.
Me peame püsima sellel suunal ja ka mõjutama seda suunda.
Kui meie, Piiblisse uskujad, jätaksime kiriku sinnapaika,
siis kirik läheks veelgi halvemas suunas.
Peame seal kaasas püsima, mõjutama ja valima sinna inimesi,
kes elavad Piibli järgi ja toetavad konservatiivset usku.
Ja ka vastavaid töötegijaid.
Samuti palvetama kiriku eest,
et otsustajad viiksid kirikut edasi õiges suunas.
Meil on head võimalused,
nii et ma ei tahaks veel püssi põõsasse visata.
Samas on tõsi ka see, et kiriku liikmeskond aina väheneb.
Nii jõuame kunagi olukorda, kus oleme vähemuses,
aga see pole ka mingi probleem,
kuna mitmes teises kohas kristlik kirik ongi vähemuses.
Lihtsalt luteri kiriku jaoks oleks see uus olukord,
kuna paljud on harjunud, et luteri kirik on Soomes suurkirik.
Samas USA-s on luteri kirik väike vähemus
ja ometi elavad ja tegutsevad nad seal hästi.
See pole meie jaoks mingi probleem.
Selleks peab lihtsalt valmis olema.
Lahtis on ka palju pagulasi.
Millised kokkupuuted ja arusaamad on sul selles osas ajast,
kus praegu elame?
See on üllatanud paljusid, kui palju neid on meile tulnud.
Meil on kolm pagulaste vastuvõtukeskust.
Kui esimene avati,
olid koguduse töötegijad seal 2 nädalat.
Nad olid seal Soome Punase Risti abilistena.
Seal on püütud teha koguduse teenistusi,
kuhu pagulasi on kutsutud.
Neile on pakutud ka transporti. Sügisel olid kakskeelsed teenistused.
Bussid tõid rahva me kirikusse kohale
ja me pidasime koosolemise ja tutvumisteenistuse.
Ütlesime avalikult, et oleme kristlased ja usume seda asja.
See on suur väljakutse,
et nemadki võiksid Soomes oleku ajal kuulda rõõmusõnumit,
sest mitmed võib-olla lahkuvad Soomest.
Meie asi on, et nad kuuleksid rõõmusõnumit
Soomes oleku ajal.
Kas on nii, et kui me pole teinud misjonitööd Iraagis ja Süürias,
hakkab Jumal saatma neid siia Soome?
Võib ka nii halvasti see asi olla.
Ma arvan, et Jumal tahab, et nad tuleksid pigem siia,
kui et nad seal sureksid või satuksid vangi.
- Teisalt on siin ohutum Jumala Sõna kuulutada,
kuna siin pole ISIS-t.
- Just. Nii olen ka aru saanud,
et neil on Soomes lihtsam Jeesust vastu võtta,
kuna siin pole sellist survet, nagu oma kodumaal.
See on ühiskristlik töö ka Soomes.
Kõik vabakirikud, luterlased jne näevad siin koostöö võimalust.
Jah.
Lahtis on nelipühi kirik olnud usinam nendele asjadele reageerima.
Me oleme maha jäänud, aga proovime jõuda järele ja ettegi.
Oled sa pagulastega ka üksikisiku tasandil kohtunud?
Jah. Olin ühel õhtul, kus sõlmiti kontakte.
Eriti palju on seal noori mehi. Me püüdsime saada sinna ka naisi.
Nüüd on moodustamisel üks naiste rühm,
mida veab meie 2 naistöötegijat.
Seal oli palju mehi ja naised jäid selgesse vähemusse.
Just Lahtis.
Aga nüüd tuleb ka naiste rühm.
Kas on ka piisavalt tõlke?
See on teatud määral probleem.
Ühel õhtul, kui üks soomlane rääkis, tuli see tõlkida kolme eri keelde
ja see asi edenes väga aeglaselt.
Kui soomlane ütleb ühe lause, siis tõlk ütleb selle 2 x pikemalt.
See on aegajalt probleemiks.
See migratsioon hakkab aina suurenema,
tuues kaasa mitmeid arutelusid.
Nii on ja see paneb proovile ka tavasoomlase positsiooni.
Nüüd peab hakkama mõtlema uutmoodi.
Uued inimesed tulevad me keskele,
nad näevad teistmoodi välja ja räägivad teist keelt.
Meil on muidugi eelarvamusi, aga psühholoogiline fakt on see,
et kui kahe rühma vahel tiheneb suhtlus,
vähenevad ka eelarvamused.
Nii et tuleks arendada omavahelist suhtlust ja näha,
et nemadki ju on tavalised inimesed seal.
Nüüd ma annan sulle võimaluse.
Ütlesid, et oled täis indu evangeeliumi kuulutamiseks,
mistõttu sul on nüüd 2 minutit, et seda teha. Ole hea!
Kristlik sõnum on, et Jeesus on Issand
ja Ta on lepitanud maailma ja iga inimese Jumalaga.
Taevas on avatud kõigile inimestele.
See on see sõnum, mida me tahame kuulutada.
Mina tahan seda teha ja ka TV7 tahab.
Seda soovitame igale inimesele.
Palveta selle eest, et Soome luteri kirikus
kajaks Jumala Sõna selgelt ja kuuldavalt.
Ära jäta kirikut, kuigi sa mõtled, et see liberaliseerub või ilmalikustub.
Püüa sina mõjutada kirikut seestpoolt.
Muidugi ka palvete kaudu, aga eelkõige seestpoolt,
et see usupuhastuse pärand, mis meil on,
saaks olla tuum ja keskne asi meie armsas kirikus.
Jumala õnnistusi sulle ja ka TV7'le!
Mu palve on, et saaksid püsiva ameti Jumala Sõna kuulutajana,
et see küünlaleek saaks põleda edaspidigi
ja et see toodaks häid vilju Soomes,
kus nüüd vajatakse tõeliselt tugevaid kuulutajaid.
Aitäh, Pauli, et olid külaliseks me saates.
Jumal õnnistagu sind! - Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7),
või anneta pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa