Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Tällä kertaa vieraanani on pastori Luterilaisesta kirkosta -
mutta tällä hetkellä ei varsinaisesti kirkon työssä mutta muualla.
Tervetuloa Petri Kauhanen. - Kiitos.
Ennen kuin mennään käytännön asioihin niin lähdetään siitä, -
että missä olet syntynyt ja millaiseen perheeseen ja oliko Jeesus mukana?
Olen syntynyt opettajaperheeseen, Kaavin korpeen erämaan keskelle.
Isä oli kansankynttilä ja äiti kotiäiti.
Tavallinen suomalainen ei uskova perhe mutta -
kristilliset arvot olivat tiedossa.
Kaksi nuorempaa sisarusta minulla on. Savon Kaavilla.
Muutitte sitten jossain vaiheessa Kangasniemelle vai?
Kyllä vuonna -64 menin kansakouluun silloiseen -
ja silloin alkoi koulutie Etelä-Savossa Kangasniemellä.
Olit kuitenkin käynyt pyhäkoulun -
mutta et ollut tehnyt uskoratkaisua. - Ei.
Lapsuudessa tietysti koulun, ystävien ja naapurien kautta -
tuli paljon siementä kylvettyä pienen pojan sydämeen.
Kävin helluntaiseurakunnassa pyhä- koulun Kangasniemen Eelimissä -
ja seurakunnan lapsi- ja nuorisotyössä olin mukana.
Näin lapsuus meni. Kouluthan olivat silloin kaikki kristillisiä. - Joo.
Se on valtava ero tähän päivään. Mennään siihen myöhemmin.
Sinulle tapahtui kuitenkin rippikoulun jälkeen varsin nuorella iällä -
sellainen merkillinen tapahtuma, joka on kantanut tähän päivään. - Kyllä.
Vuosi oli 1975 joulun alla ja olin tuona kesänä saanut tilaisuuden olla -
vaihto-oppilaana Yhdysvalloissa, Virginiassa.
Se oli presbyteeri perhe ja tietysti amerikkalainen vapauden ilmapiiri -
teki vaikutuksen mutta kun tulin kotiin niin syksyllä oikeastaan -
ennen joulua istuin kotonani Kangasniemellä.
Lueskelin kouluraamattua, joka oli -
koululaisille tarkoitettu.
Kun sitä luin niin tuo Sana, joka siellä oli, avautui.
Ymmärsin, että Jumala puhuu tässä Sanansa kautta -
minulle henkilökohtaisesti.
Se tuli kohti niin kuin janoiselle olisi annettu vettä juotavaksi.
Siitä alkoi Raamatun tutkiminen ja voi sanoa, että tuli syttyi -
17-vuotiaan lukiolaisen sydämessä.
Muistatko edellisiä viikkoja ja päiviä millä tavalla?
Oliko johdatusta tai valmistelua vai miten sinä avasit Raamatun?
Siihen aikaan oli -70 luvun alussa nuorisoherätystä.
Kavereista ja ystäväpiireistä tuli nuoria uskoon -
myös koulussa tuli uskoon. Oli esikuvaa ehkä serkkuja -
myös kohdallani tätä oli tapahtunut -
ja paljon rukoiltiin nuorten puolesta.
Ilmapiiri oli tällainen herätyksen ilmapiiri.
Se oli -70 lukua ja syntyi viidesläisyys -
en muista mihin aikaan oli Kokkolan herätys.
Oli liikehdintää eri puolilla. - Kyllä sitä oli eri puolilla Suomea.
Kangasniemellä vaikutti viidesläinen herätysliike nuorten keskuudessa.
Meidän nuorten seurakuntamme toimi luterilaisen seurakunnan yhteydessä.
Koulussa ja oli paljon sellaista myöskin ulospäin suuntautuvaa, -
tavoittavaa työtä. Uskosta kerrottiin.
-80 luvulla vaikuttanut Niilo Ylivainio, niin sen jälkeen ei oikeastaan ole -
varsinaisesti merkittävää liikehdintää ollut.
Ei ole koko kansaa koskettavaa ylivainiolaisen herätyksen jälkeen, -
joka kokosi ja kosketti Suomen kansan sielua ja syviä rivejä.
Ei ole ollut. - Tämä 17-ikävuoden aikana tullut herätys -
tai Jumalan kutsu osaltasi, niin se johdatti armeijaan ja sen jälkeen.
Kyllä, minusta piti tulla alun perin lääkäri. Olen kiinnostunut ihmisistä, -
ihmisten auttamisesta myös luonnontieteistä.
Hain lääketieteelliseen ja valmistauduin sinne parikin kertaa -
ja ne ovet suljettiin minulta. Ne menivät kiinni.
Muutama ihminen lähipiirissä ystävä ja joku tuntematonkin tuli kertomaan -
minulle, että voisitko harkita sitä, että hakisit opiskelemaan teologiaa.
Sinustahan voisi tulla pappi. He käyttivät tätä kehottamisen lahjaansa.
Kun sitten olin palveluksessa Kouvolassa, taisi olla -77, -78.
Siellä tein varusmiehille vapaa- ehtoisotyötä.
Pidin iltahartauksia komppanioissa ja muualla.
Siellä ikään kuin tämä kutsu vahvistui ja kirkastui.
Olin myös varusmiespappina.
Mutta sieltä käsin hain opiskelemaan Helsingin yliopistoon teologiaa.
Sinun ensimmäinen tosi pitkä työsuhde oli Tuusulan kirkossa -
28 vuotta. - Kyllä se alkoi v. -83 kun piispa Samuel Lehtonen -
talvisodan päättymisen muisto- päivänä 13. maaliskuuta klo 11 -
vihki meitä muutamia nuoria miehiä. Silloin olin vielä lehtori, -
naispappeus ei ollut voimassa. Vihki meidät papeiksi.
Sieltä alkoi tämä papin tie.
Tämän 28 vuoden aikana on Suomi muuttunut, -
kirkko on muuttunut.
Tavallaan usko Raamatun Jumalaan on muuttunut.
Milla tavalla haluaisit lähteä käsittelemään tätä?
Kyllä se muutos on ollut valtava.
Jotenkin nämä perusasiat ovat ikään kuin meiltä suomalaisilta kadonneet.
Jos perusasioita ajatellaan olevan usko Jumalaan ja -
rakkaus lähimmäiseen ja rukous, Jumalan Sana, -
Jumalan käskyt, niiden kunnioitus.
Nämä ovat jotenkin sulaneet ja kadonneet pois vuosien aikana.
Silloin kun -83 aloitin niin tällainen peruskunnioitus -
Jumalaa kohtaan, Jumalan pelko oli olemassa.
-90 luvun alussa v.90 ensimmäisen laman jälkeen -
nämä alkoivat ikään kuin kadota.
Haihtuivat pois tästä yhteisestä meidän suomalaisten -
yhteisestä elämästä ja arvoista.
Syntyikö silloin myöskin jo ensimmäinen askel siihen suuntaan -
mistä puhutaan, tasa-arvoisista avio- liitoista ja tämän tyyppisistä asioista.
Luotiinko silloin -90 luvun alussa sille pohja?
Kyllä, ajattelen näin, että se luotiin silloin ja ikään kuin -
alkoi tällainen Jumalan käskyistä -
ja Sanasta vapautuminen.
Ne korvautuivat ehkä tällaisilla humanistisilla käsitteillä.
Pohja on kristinuskossa kuten demokratia, tasa-arvo,
yhdenvertaisuus, jotka ikään kuin tänä päivänä -
ovat tulleet Jumalan Sanan tilalle ja paikalle.
Luotu on korotettu Luojan tilalle.
Uskon, että myöskin luterilaisella kirkolla -
oli tässä myös oma sanansa sanottavana. - Joo.
En muista kuinka monta vuotta siitä on mutta katsoin -
TV1:ssä arkkipiispan haastattelua. Hän lopussa sanoi, -
että hän uskoo Jumalaan mutta ei Raamattuun.
Se oli minulle hätkähdyttävä. Mitä sanoisit siitä?
Ymmärrän kyllä tämän varmaan mitä hän on tarkoittanut siinä.
Raamattu ei ole ikään kuin tällainen Jumalaa korvaava temppeli.
Tämä voidaan helposti ymmärtää väärin.
Raamattu on meidän uskomme perusta.
Vanha- ja Uusi Testamentti Jumalan ilmoitus, Sana Raamatussa.
Sieltähän me saamme sitten uskomme perustan ja sisällön.
Ne arvot, jotka meidän elämäämme ohjaavat.
Jos emme usko, että Raamattu on Jumalan Sanaa -
niin mistä tiedämme millaiseen Jumalaan pitää uskoa?
Se ilmoituksen perusta ja pohja on siellä.
Miten tämä ns. liberalisoituminen näkyi tämän 28 vuoden aikana -
kun olit Tuusulassa papin virassa.
Miten se käytännössä näkyi?
Oikeastaan ihan alussa, kun tulin nuorena vihreänä pappina, -
kokemattomana voisi sanoa paimenen ja papin virkaan.
Siinä oli paljon oppimista. Käytäntö opetti kuinka ihmisiä kohdataan.
Kuinka Sanaa jaetaan ja puhutaan.
Ensimmäinen havainto tällaisen Raamattuherätyksen kokeneella -
nuorella papilla, joka oli tullut avoi- men Raamatun äärellä uskoon oli -
se, että onko Raamatulla näin vähän merkitystä seurakunnan elämässä.
Eikö se olekaan se tärkein kirja ja dokumentti vaan on olemassa -
perinteitä, säädöksiä ja tapoja. Kirkollinen järjestys.
Ymmärrän senkin arvot ja merkityksen ja historian -
mutta jo silloin alussa oli havainto, että eikö Raamattu olekaan -
uskomme keskellä Jumalan Sanana ja ilmoituksena.
Moni tällainen inhimillinen traditio ajaa sen ohi.
Kuitenkin kun katsotaan mitä Jeesus teki. Hän opetti, paransi sairaita, -
ajoi ulos riivaajia jne. Tavallaan itse ajattelen näin, -
että se lisää ei uskovien uskoa, kun näkee, -
että Jumalalla on voima se tapahtuu.
Hän parantaa ja jne. Siihen kun kytketään opetus -
Jumalan valtakunnasta niin on tasapaino.
Tässä on kysymys siitä, että uskon pitäisi tulla eläväksi.
Ei riitä, että sanomme, että Jumala on ja minä uskon -
ja kaikki muutkin suomalaiset uskovat.
Sanan tulisi tulla eläväksi ja se on Pyhän Hengen työ.
Hän saa tehdä sen uskon Sanan, jonka kuulemme -
eläväksi meissä, meille ja meidän kauttamme, -
että seurakunta alkaa elää Kristuksen elämää, -
jota varten Hän sen perusti. - En tunne -
tarkkaan luterilaisen kirkon historiaa, -
että onko Pyhän Hengen työ ja opetus siitä.
Onko joskus -30, -40 ja -50 luvuilla, onko siitä opetettu, -
koska viimeisten vuosikymmenien aikana siitä on vaiettu.
Luulen, että opetus on painottunut ensimmäiseen ja toiseen -
uskonkappaleeseen. Jumalaan, Isään, Luojaan, Jeesukseen Kristukseen.
Lunastajaan ja syntien sovittajaan. Näistä on opetettu -
suomalaisia kautta aikojen. Kun puhutaan Pyhän Hengen työstä -
ja varsinkin persoonasta. Kuka Pyhä Henki on?
Mitä Hän tekee? Nämä asiat ovat hämärän peitossa.
Niitä ei oikeastaan vieläkään, tänä- kään päivänä kunnolla ymmärretä.
Kun Jeesus nousi ylös ja sanoi: "Teille on hyväksi, että minä menen ylös."
Hän lähetti Isän luota Pyhän Hengen. Hän on se, -
joka ammentaa voiman, viisauden ja rakkauden Isältä ja Pojalta.
Hän on täällä läsnä oleva näkymättömässä muodossa.
Nyt se, joka on meille annettu elämään, nyt siitä vaietaan.
Jeesus on meille täydellinen kuva Isästä Jumalasta.
Pyhä Henki on meille kuva Jeesuksesta. Kuka Jeesus on.
Pyhä Henki tekee Hänet eläväksi ja nyt jos haluamme esitellä Jeesuksen -
ihmisille, kertoa Jeesuksesta. Tarvitsemme aivan välttämättä -
Pyhän Hengen voimaa, viisautta ja armoa.
Sitä rakkautta, jonka Hän vuodattaa sydämiimme.
Olet melkein alusta pitäen ollut mukana -
Hengen uudistus kirkossamme, joka alkoi -80 luvulla.
Olenko ymmärtänyt oikein, että se oli määrätyllä tavalla protesti siihen, -
että Pyhä Henki oli jätetty ulos.
Kyllä se oli tällainen. Alkoi Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnasta.
Rovasti Seppo Löytty oli tuomiorovastina.
Kotka oli toinen paikka, jossa uudistuspäiviä järjestettiin.
Ne alkoivat tällaisena Sanan, rukouksen, alttarikutsujen -
ja rukouksen iltoina kirkoissa. Ihmi- set alkoivat kokoontua ja rukoilla.
Pyhän Hengen työ ja myös armo- lahjat tulivat esille ja käyttöön.
Ehkä se oli sellainen vaiettu asia mikä oli jäänyt -
varjoon tai pois seurakunnan elämästä, joka löydettiin.
Sen tiedän, että Sanan ja rukouksen illat ovat tulleet tätä myötä -
luterilaisiin kirkkoihin. Olen itsekin ollut niissä mukana TV7:n puitteissa.
Ne ovat antaneet uskonnälkäisille ihmisille ikään kuin mahdollisuuden -
toimia vapaammin. Siitä on nyt ollut sitten jo kohta 30 v.
Millä tavalla se voi tänä päivänä ja onko se -
pysähtynyt paikalleen vai pääseekö liikkumaan riittävästi?
Ajattelen näin, että meillä on jo ensimmäisestä vuosikymmenestä -
30 v. taaksepäin, jolloin tämä alkoi. Olemme jo seuraavassa vaiheessa.
Välillä on ollut hiljaisempaa Hengen liikehdintää.
Nyt tällä hetkellä näyttää voimakkaasti siltä, -
että meillä on menossa tällainen Pyhän Hengen vuodatuksen aalto, -
jos kuvataan tässä maassa.
Jumala vuodattaa selvästi Henkeään seurakunnan, -
kansansa ja Israelin ylle. Ihmiset löytävät kutsumuksensa, -
palvelutehtävänsä ja lahjansa. Ne tulevat käyttöön.
Selvästi tämä on nähtävissä. - Meillä aika menee sillä tavalla, -
että täytyy ottaa Israel kysymys tässä vaiheessa esille -
niin pystymme sitä käsittelemään. Sinä olit Tuusulan jälkeen -
3 v. Karmel yhdistyksen toiminnanjohtajana.
Siitä ikään kuin konkretisoitui elämäsi Israelin asioitten , -
ja alijan ympärillä eri maissa Euroopassa jne.
Mikä sai sinulle Israel rakkauden ja näiden juurien etsimisen aikaan.
Luulen, että se on ihan Jumalan Sanassa.
Kun juuret on ja uskon syntyminen oli avoimen Raamatun äärellä -
niin Raamattu puhuu paljon varsinkin Vanha Testamentti.
Israelin asemasta Jumalan suunnitelmissa ja sen merkityksestä.
Joka lukee ja tutkii Raamattua, tekee sieltä näitä löytöjä, ei voi olla -
rakastamatta Jumalan kansaa, Israelia. Sieltä se avautui.
Tietysti tapasin muita kristittyjä.
Suomessa vieraili Amerikan juutalainen Steven Lightle, -
joka puhui toisesta exoduksesta. Se on hänen kirjansa nimi.
Täällä oli paljon kokouksia Helsingissä ja muuallakin, -
jossa hän välitti tätä näkyään siitä, että Neuvostoliitosta -
ja Venäjän alueelta alkavat juutalaiset muuttaa pian kotiin.
Jumala kutsuu heitä luvattuun maahan. Valmistautukaa rukouksin -
ja muulla tavoin tähän. Tämäkin näky valtasi kyllä jo silloin minun sydämeni.
Se on kyllä edelleen pysynyt, tämä Israel rakkaus.
Se näky siitä, että Jumala kutsuu kansaansa kotiin tänä päivänä.
Holokaustin vuosijuhla pidetään Suomessakin kerran vuodessa -
27. päivä tammikuuta. Se on hyvin dokumentoitu, -
kaikki mitä tapahtui toisen maailmansodan aikana.
Kaikesta huolimatta antisemitismi on voimakkaassa kasvussa -
kaikkialla maailmassa. - Kyllä.
Voidaan sanoa, että kaikkien tapahtumien ytimessä, -
alkaen Israelin valtion uudelleensyntymisestä 1948 -
on ollut Israel liiton kansana. Se on koko ajan joutunut taistelemaan -
olemassaolonsa puolesta. Vihollisuutta ja vainoa vastaan.
Varsinkin naapuriensa. Tällä hetkellä olemme jälleen tilanteessa, -
jossa lähes kaikki kansakunnat, yhdistyneet kansakunnat, -
ovat kääntäneet kasvonsa pois Israelista.
Arvostelevat ja kritisoivat.
Euroopan Unionikin boikotoi näitä siirtokuntatuotteita.
Suomi mukaan lukien.
Me emme oikein näe sitä, että Jumalan suunnitelmissa, -
Hänen Sanansa mukaan, Israel on siellä keskiössä tärkeässä asemassa.
Liiton kansana, jonka kanssa Hän solmi ensimmäiset liitot.
Myös uuden liiton, josta olemme tulleet Kristuksen kautta osallisiksi.
Meidät on oksastettu, liitetty tai adoptoitu Jumalan kansaan.
Nyt Israel on edelleen Jumalan liitto siellä keskellä -
mutta länsimaisille kristityille tämä liitto alkaa olla niin vieras asia, -
että emme ymmärrä sitä, että Jumala on tehnyt liiton kansansa kanssa.
Hän haluaa viedä oman pelastus- suunnitelmansa päätökseen.
Hän lähestyy kaikkia kansoja, -
jonka keskellä on Israel Hänen kansanaan, -
jota Hän selvästi alkaa asettamaan ennalleen.
Nostavan takaisin sinne paikalle, joka sillä alun perin on ollut.
Jos nämä ns. pakanakansat, joita mekin olemme kaikki.
Jos se kääntyy ja pysyy erossa Jumalasta ja hylkää Jumalan Sanan -
ja suuntautuu muille asioille. Mikä on Jumalan reaktio?
Ajattelen näin, että sitä ehkä voisi kuvata viime kevään näihin aikoihin.
Helmikuussa heräsin eräänä yönä kotonani -
tällaiseen selvään ääneen, joka mahdollisesti oli Jumalan puhetta.
"Minä asetan kansalleni Israelille antamani perintöosan ennalleen.
Ihmettelin kovasti mitä tämä on?
Ymmärrän, että elämme ennalleen asettamisen aikaa.
Jumala asettaa Israelille varaamansa perintöosan -
maan ja kansan, mukaan lukien Israelin sukukunnat ennalleen.
Siihen asemaan, paikkaan, -
joka niille kuuluu ja tehtävään pelastussuunnitelmassa.
Siihen kuuluvat tietysti myös kaikki muut kansat ja seurakuntamorsian -
kansojen keskellä. Jos seurakunta ei halua kuunnella, eikä noudattaa -
Jumalan suunnitelmaa. Ohittaa Israelin, korvaa sen -
niin kuin puhutaan korvaus- teologiasta, jollakin muulla.
Ajattelee, että Jumalan liitto kuuluu meille, Jumalan siunaukset -
ja lupaukset. Israel menköön pois.
Jumalan reaktio on todennäköisesti se, että hyvä on.
Menkää ja kulkekaa sitten omaa tietänne. Menkää pois.
Mutta se tietää sitä, että se on pakanakansoille -
kohtalon juttu. - Raamattu puhuu myöskin tästä kansojen tuomiosta.
Ennen Messiaan paluuta. Se tarkoittaa sitä, että ne kansakunnat, -
jotka eivät ole siunanneet Israelia, eivät voi periä siunausta.
Puhumattakaan niistä, jotka ovat käyneet vastustamaan sitä avoimesti.
Silloin Raamattu sanoo, että jota sinä siunaat sitä minäkin siunaan, -
jota kiroat minäkin kiroan.
Onko nyt Jumala paaduttanut jollain tavalla -
näitten päättäjien silmät, korvat ja sydämet.
He eivät ymmärrä. Vähän niin kuin faarao oli paadutettu.
Me elämme ajassa, jossa sokeus -
ja tällainen näköalattomuus sel- västi on vallannut yksilöihmisenkin.
Ei ole selvää näkyä siitä mitä tässä myllerryksessä, jossa kansakunnat -
ovat lähteneet liikkeelle. Luomakuntakin tuntuu reagoivan.
Emme näe kokonaisuutta. Mitä on tapahtumassa?
Mikä Jumalan silmissä, suunni- telmissa on tärkeimmällä sijalla.
Siellä on Israel, Jumalan liitto, lupaukset.
Meidän perustamme ja rohkeutemme tulisi olla Sanan lupauksissa.
Mutta Petri, kello menee nopeasti.
Pyytäisin, että nyt sanot katsojille -
kameraan, mitä sydämellesi Pyhä Henki juuri nyt antaa. Ole hyvä.
Kiitos. Ajattelen sitä, että Vapahtaja Jeesus, -
joka on meidän kaikkien tärkein arvomme ja uskomme kohde.
Hän sanoi Matteuksen evanke- liumissa puhuessaan tapahtumista, -
jotka edeltävät Hänen paluutaan. Hän sanoin näin, että -
taivas ja maa katoavat mutta minun Sanani eivät koskaan katoa.
Ajattelen, että Jumalan Sanassa meillä on se kestävä perusta -
uskollemme, suhteellemme Jumalaan tai lähimmäisiin.
Jumalan Sanassa ovat ne arvot, joiden mukaan voimme ankkuroida, -
suunnata elämämme myöskin tulevaisuutemme.
Jos me pysymme elämän perusasi- oissa, niin meillä on Jumalan Sana, -
rukous ja turvallinen usko. Meillä säilyy Jumalan kunnioitus -
ja rakkaus lähimmäiseen. Ovat he sitten lähellä tai kaukana.
Näissä elämän perusasioissa meidän tulisi pysyä -
ja niihin oikeastaan palata niin yksilöinä kuin kansanakin.
Jumalan Sanassa on meidän kalliomme. Kristus kallio, joka kestää.
Kyllä. Jeesus sanoo, että tälle kalliolle minä rakennan seurakuntani.
Tuonelan portit eivät sitä voita. Se on Jumalan ilmoitus, -
joka on sydämessämme. Tämän Jumala lupasi Pietarille aikoinaan.
Kun olen itse saman nimen saanut -
niin se on hyvin merkittävä ja puhutteleva. - Aivan.
Sinä todellakin teet ahkerasti Euroopassa ja Israelissa, -
joka puolella Eurooppaa voi sanoa. Teet Israel-työtä ja valmistelet -
alijaa, seuraat tilanteita ja autat heitä. - Kyllä.
Varsinkin Eestin ja Ukrainan juutalaiset ovat kovasti olleet -
sydämellä viime aikoina. - Kiitos Petri ohjelmasta.
Jumala johdattakoon ja siunatkoon runsaasti näissä kaikissa tehtävissä.
Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä -ohjelman.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10077.
Tai voit lahjoittaa pankkitilille, jonka viitenumero on ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola