Tervetuloa Isännän Pöydässä ohjelmaan.
Vieraanani on tänään Aarne Nurmio. Tervetuloa.
Kiitos paljon. Käymme elämäsi alkuosaa -
tiiviisti läpi, jotta jäisi aikaa tärkeimpään osaan.
Lyhyesti voitko kertoa perheestä ja lapsuudestasi?
Missä opiskelit ja mitä kaikkea matkan varrella tapahtui?
Helsingissä olen syntynyt ja viettänyt lapsuuteni ja nuoruuteni -
enkä kovin kauaksi ole lähtenytkään.
Espoossa ja nyt Kauniaisissa olen asunut.
Perheeseemme kuului isä ja äiti, vanhempi veli ja sisar.
Munkin seudulla kävin kouluni ja sen jälkeen lähdin opiskelemaan -
Otaniemen teknilliseen korkeakouluun ja sitten täydentäviä opintoja -
suorittamaan ruotsinkieliseen kauppakorkeakouluun.
Kotisi oli kaksikielinen. - Äidin kanssa puhuin ruotsia ja isän kanssa suomea.
Ymmärsin, että kotisi oli hyvin normaali suomalainen koti, -
jossa uskonasioihin suhtauduttiin myönteisesti.
Sait turvallisen lapsuuden mutta olivatko -
isovanhempasi rukoilevia ihmisiä?
Kyllä, uskonasiat olivat tärkeitä isovanhempien polvessa.
Isoisäni oli Raision pappilan poika ja sieltä on tullut hengellinen perintö -
minunkin polvelleni ja rukoukset ovat kantaneet.
Sukuhaudan hautakivessä lukeekin, että -
"Herra Sinä olet meidän turvamme polvesta polveen."
Tämä Jumalan Sana on pitänyt paikkansa.
Sinulla kuten usein nuorilla miehillä oli pientä etsintää -
ja tyhjyyttä sydämessä.
Millä tavalla sinulla nuoruus ja aikuisuus alkoivat?
Ensimmäinen etsintävaihe ajoittui keskikoulun loppupuolelle.
Olin 14-15 -vuotias ja jatkui lukion alkuvaiheisiin.
Silloin tutkiskelin filosofioita, eri uskontoja jne. -
mutta en löytänyt tietäni Jeesuksen yhteyteen.
Rippikoulun kävin normaalisti mutta sekään ei avannut minulle -
Jumalan todellisuutta eikä yhteyttä Häneen.
Asiat jäivät vähän taka-alalle mutta uudestaan vahvempi etsintä -
tuli opiskelujen loppuvaiheessa, kun oli aika tehdä ratkaisuja elämässä.
Työelämään siirtyminen, perheen perustaminen olivat ajankohtaisia.
Kaipasin sellaista tukevaa perustaa omalle elämälleni -
ja siihen Jumala toi Sanansa.
Olit silloin vielä opiskelijana? - Se oli ihan opiskeluiden loppuaikoja.
Sitten sinulle tuli myöskin aika pian vaimo, -
joka tuli hiukan perässä.
Olimme vaimoni Päivin kanssa seurustelleet jo niinä aikoina.
Uskoontulo tuli minulle ensin ajankohtaiseksi -
ja Päiville vähän myöhemmin perässä.
Avioiduimme ja on kuljettu yhtä matkaa näihin päiviin asti.
Kerrotko ihan tiiviisti mitä tapahtui silloin, kun tulit uskoon?
Mitä kaikkea tapahtui ja mihin se johti? - Oikeastaan sydämessä oli -
kaipuu löytää tukeva, vahva perusta elämälle.
Siihen aikaan pääkaupunkiseudun korkeakouluympäristöissä -
vaikutti hengellinen herääminen.
Se kosketti joitain tuttuja ja ystäviäkin.
Yksi kaveri haastoi kanssaan tutkimaan Sanaa.
Katsoimme Johanneksen evankeliumia mitä siellä sanottiin.
Meillä oli 2 kysymystä mielessä. Kuka on Jeesus ja mitä Hän minulta tahtoo?
Sitä tutkimme ja opin ymmärtämään sen, -
että koska en tunne Jeesusta omana Vapahtajanani -
niin ei ole myöskään yhteyttä taivaan Isään Luojaani.
Tämän asian kanssa painiskelin vähän aikaa, että miten ratkaisen -
yhteyteni Jeesukseen. Olenko valmis antamaan elämäni Hänen käsiinsä?
Prosessiin liittyi merkittäviä asioita. Yksi oli, että näin -
uskoon tulemisen elämän todistuksen kavereissa, -
joiden kanssa olin tekemisissä, -
miten se vaikutti heihin myönteisellä tavalla.
Toinen asia oli mahdollisuus olla kavereiden kanssa yhdessä -
viettämässä saunailtoja ja tällaista.
Näin siinä yhteydessä sellaista hienoa, mitä muualla en ollut nähnyt.
Se oli Jumalan valtakunnan todellisuutta.
En ymmärtänyt mistä on kyse?
Se oli rakkauden täyttämää elämää, jossa halusin olla mukana.
Muuttuneen elämän todistus ja yhteyden todistus olivat -
vahvoja elementtejä Sanan lisäksi.
Tuli päivä, jolloin olin valmis omaan ratkaisuuni. - Se oli muuttava päivä.
Se oli hyvin muuttava päivä. Se toi heti rauhan sisimpääni.
Ei mitään hirveän suurta myllerrystä ulkoisesti havaittavaa -
mutta sisimpään tuli suuri rauha. - Joo.
Sitten työelämä alkoi vähitellen. Olit isossa yrityksessä töissä -
ja arvaan, että myös työpäivän pituus oli suuri ja silloin alkoi varmaan -
mietintä siitä, että sopiiko tähän kaikkeen kiireeseen Jumala?
No pikkuhiljaa näin, että meillä oli aktiviteetteja -
seurakunnallisessa maailmassa ja sitten tuli arjen työjutut.
Intensiteetti siinä oikeastaan kasvoi vuosi vuodelta.
Pikkuhiljaa sisälläni yhä enemmän heräsi kysymys, -
että miten nämä liittyvät toisiinsa.
Miten arjen työelämässä elää todeksi hengellisiä vakaumuksia?
Onko hyvä panostaa työhön niin paljon?
Se oli innostavaa ja mukaansatempaavaa -
mutta ei ollut myös kutsua ns. lähetyskentille.
Tämän asian kanssa kipuilin, koska olin ehkä saanut opetusta, -
että nämä ovat erilaisia elämänalueita.
Jumala on kiinnostuneempi hengelli- sestä puolesta, seurakuntaelämästä.
Täytyy itse pärjätä jotenkin arjen työelämässä.
Olen oppinut ymmärtämään, että se ei ole oikea näkemys.
Jumala ei näe jaottelua hengellinen, maallinen mitä silloin ajattelin.
Hän haluaa olla mukana kaikilla elämänalueilla ja siunata meitä.
Ajattelen näin, että kuitenkin aika vähän siihenkin aikaan, -
kun näitä pohdit, oli selkeätä opetusta tai esikuvaa siitä, -
jota olisit tarvinnut. Jouduit itse etsimään vähitellen.
Mitä tapahtui, että lopulta löysit?
Näin hyvin pitkälti kävi ja koin putoavani regimenttikuiluun.
Ajatus, että hengelliset jutut ovat oma asia ja arjen työt ja bisnekset oma.
Hengelliset jutut ovat vähän arvokkaampia.
On erikseen papit ja toisaalta maalli- kot ja maallikot ovat vain maallikkoja.
Tämän tyyppisiä ajatuskuvia oli mielessä.
Ne eivät olleet Raamatun mukaisia. - Miten nämä aukenivat?
Sitä kautta, että oikeastaan minulla jännite sisällä kasvoi, -
että kaipasin paljon kutsumustietoisempaa elämää.
Sellaista, missä nämä asiat yhdistyvät ja integroituvat.
Etsin sellaisia ympyröitä missä voisi oppia asioista lisää.
Yksi ystävä antoi luettavaksi kansainvälisen kristillisen -
kauppakamarin perustajan Gunnar Olssonin kirjan "Vapautettu business."
Se oli minusta outo ja kummallinen samalla kiehtova.
Outous oli sitä, että Gunnar kuvaa kirjassaan hyvin miten hän elää -
Jumalan kanssa arjen liike-elämän todellisuutta.
Kuulee Jumalan äänen saapua erilai- siin asioihin, jopa ihmeitä tapahtuu -
arjen bisneksessä näinä aikoina. Se puhutteli minua.
Se pisti miettimään, että tässä on ulottuvuus, jota en ole itse löytänyt.
Eikö se ollut uusi löytö ja havainto, jos ajattelee Suomenkin -
kokonaisuutta ja kristillistä kenttää. Sanoisin tänä päivänäkin se on uutta.
On se aika uutta, että hyvin pitkälti elämme vielä tässä -
regimenttien maailmassa, eikä oikein ole sisäistetty sitä, -
että Jumala on yhtä kiinnostunut arjen työstä ja liike-elämästä -
kuin sielunelämästämme ja seurakunnallisesta maailmasta.
Hän haluaa mukaan, siunata ja auttaa.
Millä tavalla istutit uutta ajattelua ja tietoa, mitä kirjasta sait -
omaan elämääsi ja miten se lähti toimimaan?
Se oli oma prosessinsa. Aika ratkaisevaa oli se, -
että ymmärsin kaikki elämässäni, minä itse ja kaikkia bisnekset, -
omaisuus ja muu ovat viime kädessä Jumalan.
Jossain vaiheessa ymmärsin, että täytyy antaa se kaikki Hänelle -
Hänen tarkoitusperiään varten. Se oli tavallaan oma ratkaisunsa, -
jonka tein ja siitä eteenpäin alkoi paljon syvemmin aukeamaan -
Jumalan valtakunnan todellisuus ja sen eri ulottuvuudet.
Millä tavalla sitten kun näit, että kaiken elämän -
alkuperä on joko Jumalasta tai ei Jumalasta.
Millä tavalla se alkoi istumaan ajatteluusi?
Niin kuin Jeesus opettaa Johanneksen evankeliumissa, -
"mikä lihasta on syntynyt on liha, mikä Hengestä on Henki."
Aloin ymmärtämään, ettei jonkin asian hengellisyyttä määritä -
ulkoinen ilmeneminen vaan lähtökohta ja alkuperä.
Jos olen Jumalan kutsusta liike-elä- mässä, se on hengellisintä mitä voin.
Teen Hänen läsnäolossaan ja voimassaan Hänen kunniakseen.
Mutta jos kutsu on liike-elämään -
menen seurakunnalliseen hommaan, se ei ole hengellistä ja kääntäen.
Olet aika paljon puhunut ja opettanut Jumalan valtakunnasta.
Jumalan valtakunta tiedetään sanana -
mutta siitä ei ole kunnolla opetusta.
Mikä on Jumalan valtakunta? Voitko avata tätä?
Jumalan valtakunta on Jumalan hallintavalta.
Jumalanvaltakunta on siellä missä Jeesus on läsnä ja saa hallita.
Yksi amerikkalainen vanha ystäväni kysyessäni tätä sanoi -
"the kingdom of God is where God is king."
Eikö niin, että Jumalan valtakunta on siellä missä Hänet asetetaan -
tai Hänelle annetaan valtaistuin mikä Hänelle kuuluu.
Se on omassa sydämessä. - Myöskin kristillisessä kentässä -
hyvin usein vaikka on tullut uskoon, uudestisyntynyt niin hallintavalta, -
että annammeko sen Jeesukselle vai otamme sen välillä itsellemme.
Siitä alkaa tulla tapa.
Tämä taistelu on varmaan kristittyjen jokapäiväinen kysymys.
Se on jokapäiväinen taistelu, sitä käydään sydämessä ja sydämestä.
Kuka sydämessä saa istua valtaistuimella.
Toisin päin voisi sanoa, että kyse on palvomisesta.
Ketä me palvomme? Emme voi palvella Jumalaa ja mammonaa.
Palvomista on, että kiinnitämme sydämemme johonkin.
Mille me sen annamme sitä palvomme.
Olemme luotu palvoviksi olennoiksi. Palvomme 24/7.
Emme voi olla palvomatta. Joku hallitsee aina sydäntämme.
Kysymys on, saako Jeesus hallita elämäämme, sydäntä -
vai tämän maailman henkivallat?
Jos puhutaan Jumalan valtakunnasta ja menestymisestä.
Sanalla menestys on monta eri sisältöä.
Puhutaan menestysteologiasta ja ettei kristityn saisi -
kiinnittyä mammonaan, joka on tottakin.
Miten sinä käsittelisit menestymistä raamatullisesti?
Toit oikeastaan esiin jo tämän vastakohta-ajattelun -
mikä meillä on tänä päivänäkin paljon kristittyjen parissa.
Jos puhuu menetys- tai menestysteologiasta.
Ensimmäinen tarkoittaa sitä mihin viittasit, että pitää varoa -
aineellista vaurautta, mammonaa ettei kiinnity siihen.
Jälkimmäinen tarkoittaen sitä, että Jumala haluaa antaa, -
pyytäkää vaan niin taivaasta tulee.
Molemmissa näkökulmissa on pointtinsa mutta myös puutteensa.
Puhuisin mielelläni siunausteologiasta.
Kyllä taivaan Isä haluaa siunata meitä.
Me olemme Aabrahamin lapsia siinäkin mielessä.
Jumala sanoi Aabrahamille, että siunaan sinua, -
että sinussa tulisivat siunatuiksi kaikkia maailman kansat.
Taivaan Isä haluaa antaa omilleen kaikenlaisia siunauksia, jotta me -
niillä siunaisimme tätä maailmaa ja kanssaihmisiä.
Minusta Paavali on hyvä esimerkki.
Paavali, niin kuin itse sanoi, että on oppinut elämään runsaudessa -
ja niukkuudessa, molemmissa. Minusta se tarkoittaa sitä, -
että oli runsaudessa tai niukkuudessa -
se ei vetänyt häntä pois kutsusta, joka oli ulottaa -
Jumalan valtakunta kaikkialle maailmaan.
Välillä hän teki telttoja ja vaurastui. Välillä oli vankina, haaksirikkoisena, -
siihen liittyi monia eri vaiheita mutta aina hän pysyi kutsussaan.
Joskus vaikeuksien kautta tuli menestys, todellinen menestys.
Vankilassa ollessaan hän lohdutti ystäviään, -
jotka olivat hänestä huolissaan, että älkää murehtiko, -
vankina olo on koitunut evankeliumin menestykseksi.
Sielläkin Jumalan valtakunta meni eteenpäin.
Haaksirikko Maltalle johti siihen, että Jumalan valtakunta -
teki läpimurtonsa Maltalla. Koko paikka alkoi uudistumaan.
Lopulta Paavali sanoi, että on juoksunsa päättänyt, -
hommansa hoitanut, saarnannut valtakuntaa Jerusalemista -
aina Illykoriin, sen ajan maan ääriin asti ja piti sitä menestyksenä.
Tässä on oikeata lähtökohtaa pohtia sitä, että mitä menestys on -
Jumalan näkökulmasta.
Ei vain sitä niin kuin maailmassa ajatellaan usein, -
että asiat menevät mutkattomasti, moitteettomasti ja vaurastutaan.
Elämä on helppoa siinä mielessä ja lokoisaa.
Kyse on siitä mitä teemme kutsulla, joka meillä on.
Elämmekö sitä todeksi hommamme hoitaen?
Ajattelemmeko me Jumalaa liian pieneksi?
Jos ajattelemme tapahtumia maailmassa, -
kun Jumalalla on koko pelastus- historiallinen kaari, -
missä Hän vie asioita siihen, mihin Hän on tarkoittanut.
Matkan varrella tapahtuu monenlaista, jota ihmisjärki ei ymmärrä.
Ajatellaan, että tuo on väärin, kohtuutonta, Jumala tekee virheitä.
Ajattelemme pienestä perspektiivistä. Mitä ajattelet tästä?
No näin juuri ajattelen, että ennen Jeesuksen tuloa maailmaan -
kaikki mitä Jumala teki, tähtäsi Jee- suksen tulemiseen, syntymiseensä.
Hän tuli kun aika oli täyttynyt, juuri oikealla ajalla.
Se mitä Jumala nyt on tekemässä maailmassa.
Hän on valmistamassa kansakuntia, seurakuntaansa, Israelia, kaikkia -
Jeesuksen toiseen tulemiseen.
Se päivä on edessä. Joka päivä lähempänä ja se on se näkökulma, -
josta käsin meidän pitäisi pohtia tätä aikaa.
Jeesus antoi meille suuren tehtävän.
"Menkää ja tehkää kaikki kansat Minun opetuslapsikseni."
Ymmärrän sen niin, että jos kansakunnasta tulee opetuslapsi, -
elämänmeno todella muuttuu ja menee uusiksi. Se merkitsee sitä, -
että kansakunta elää todeksi Jumalan läsnäoloa -
ja kuljetaan uskon kuuliaisuudessa.
Hallinnon huipulta joka paikkaan yhteiskuntaan, -
liike-elämässä, politiikassa, koululaitoksessa, yliopistolaitoksessa.
Etsitään Jumalaa ja kuullaan Hänen ääntään, löydetään ohjenuorat -
päivittäiseen tekemiseen ja yhteiskunnan rakentamiseen.
Se on sitä, että kansakunnasta tulee opetuslapsi.
Tämä on sellainen asia, jota me emme ehkä ota tosissamme.
Ajattelemme, että joka kansakunnasta tulee uskovia, -
jotka pelastuvat seurakuntaan ja Jumalan yhteyteen.
Mutta ajattelen, että tehtävä ulottuu paljon pidemmälle.
Siihen että, Jumalan valtakunta ja tahto, -
muuttava voima ulotetaan koko yhteiskuntaan kaikille eri osa-alueille.
Tässä on matkaa, jos ajattelemme, että Suomi on pian uuspakanallinen.
Seurakunnat ovat laiminlyöneet tehtävänsä ja enää pieni prosentti -
20 v. uskoo Raamatun Jumalaan.
Tässä on aika suuri haaste. Morsius- seurakunnan vaate on tahrainen.
Mitä sanoisit tähän? Mitä pitäisi tehdä?
Palata Sanan ääreen. Sana on elämää muuttava ja uudistava voima.
Meidän täytyy löytää nämä totuudet uudestaan -
ja alkaa elämään Jumalan Sanasta. Jumalan Sana voi uudistaa meitä.
Sitä kautta meidän suhteita ja bisneksiä, työpaikkoja, kaikkea.
Ei ole muuta lääkettä kuin se, että Jumala Sanansa kautta -
pääsee meissä ja meidän kautta vaikuttamaan.
Usein on sillä tavalla, että kysymys on uskovien rukouksista.
Ovatko uskovien vaatteet puhtaat?
Tiedämme, että on tapahtunut mukautumista -
tämän maailman mukaan. On kaventunut koko ajan se, -
jotka totisesti rukoilevat Herraa. Vain se muuttaa tilannetta.
Miten me saisimme uskovat palaamaan -
ensirakkauteen ja sen määrä kasvamaan?
Ajattelen sillä tavalla, että se mitä meidän Jumala, taivaan Isä -
ennen kaikkea, ennen mitään muuta tahtoo on se, että otamme vastaan -
Hänen rakkautensa meitä kohtaan.
Rakastamme sillä Hän on ensin ensin rakastanut meitä.
Jos emme ota sitä rakkautta, niin meillä ei ole rakkautta maailmaa -
ja kanssaihmisiä kohtaan.
Se on asia n:o 1. Sen jälkeen täytyy rakastaa Häntä tällä rakkaudella, -
minkä Hän sydämiimme vuodattaa. Rakastaa itseämme, -
lähimmäisiämme, työkavereita, kollegoita ja liittyä Jumalaan -
ja rakastaa Hänen kanssaan koko maailma takaisin Hänelle.
Se on se, minkä täytyy tapahtua.
Se on pähkinänkuoressa Jumalan valtakunnan evankeliumi.
Ajattelen niin, että Ps. 127:1 sanoo:
"Jos ei Herra huonetta rakenna niin rakentajat turhaan vaivaa näkevät."
Tässä on kyse Herran ja rakentajien yhteistyöstä. Eikö niin? - Kyllä.
Ei niin, että rakentajat passiivisina ajattelevat, -
että Herra rakentaa. Ei myöskään toisinpäin, että rakentajat ottavat -
koko projektin ja Herra on sivussa. Ajattelen niin, että meidän ei pidä -
mukautua maailmanajan menoon niin kuin sanoit -
mutta ei myöskään tuomita eikä vetäytyä pois maailmasta.
Täytyy mennä maailmaan sisään ja tuoda Jumalan rakkaus -
ja valtakunnan uudistava voima arjen juttuihin, -
jossa olemme ihmisten kanssa tekemisissä.
Hän voi ilmestyä ja kun Hän ilmestyy vihollinen saa väistyä.
Asiat voivat lähteä muuttumaan parempaan.
Puhuisin tällaisella termillä kuin transformaatio.
Ei isolaatiota, että vetäydymme pois, -
ei konformaatiota, että mukaudumme maailman menoon, -
ei konfrontaatiota, että tuomitsemme maailmaa.
Menemme maailman menon mukaan mutta Jumalan Hengen -
varustuksessa ja johdatuksessa. Silloin alkaa tapahtua muutoksia.
Rukoustyö johon viittasit, on hurjan tärkeätä.
Mutta yhtä tärkeätä on arjen tekemiset.
Teemme yhdessä Jeesuksen kanssa. Siihen tulee uudistava voima.
Kristuksen Henki huokuu meissä niin se muuttaa -
vaikka ei edes sano mitään. - Juuri niin.
Sanomattomia huokauksia.
Paavali opettaa, että tehkää kaikki niin kuin Herralle eikä niin kuin ihmisille.
Kun teemme Hänen kanssaan Häntä palvoen siinä työssä, -
työ on palvontaa. Kun teemme Hänen kanssaan ja kunniakseen, -
Hänen läsnäolossaan ja voimassaan. Kun palvomme Hän ilmestyy -
vihollinen väistyy ja hyviä asioita lähtee tapahtumaan. - Aivan.
Evankeliumeissa Jeesuksen ilmestyessä -
alkoi tapahtua hyviä juttuja. - Kyllä.
Nyt pyytäisin, että Aarne sanoisit katsojille, -
mitä Henki sydämellesi juuri nyt antaa. Ole hyvä.
Rakkaat katsojat. Haluaisin palata ihan perusasiaan, -
että meillä on rakastava taivaan Isä,
joka tahtoo yksinomaan hyviä asioita lapsilleen.
Jeesus ei tullut maailmaa tuomitsemaan vaan pelastamaan.
Hän tuli, jotta synnin seuraukset voitaisiin eliminoida, -
vihollisen työt voitaisiin tehdä tyhjäksi.
Jumalan valtakunta voisi murtautua lävitse -
ja Isän tahto toteutua maan päällä niin kuin taivaassa.
Se tahto kaikkia kohtaan on yksinomaan hyvä.
Jumala rakastaa koko tätä maailmaa, Hän kutsuu meitä mukaan -
Hänen kanssaan rakastamaan tämä maailma takaisin Hänelle.
Kaikki lähtee liikkeelle siitä, että avaudumme Hänen rakkaudelleen, -
otamme vastaan taivaan Isän rakkaus, hyvyys ja huolenpito, -
jonka Hän haluaa kaikkien sydämiin vuodattaa.
Siinä rakkaudessa todella omistaudutaan Hänelle, -
ymmärrämme ettemme ole orjia eikä orpoja tässä maailmassa -
vaan taivaan Isän rakkaita lapsia kaikki.
Poistukoon orjuuden ja orpouden henki, tulkoon lapseuden henki, -
jossa voimme huutaa niin kuin Paavali kirjoittaa "Abba Isä".
Siitä kaikki lähtee liikkeelle ja sen jälkeen kyse on siitä, -
että pidämme huolta omasta jumalasuhteestamme.
Avainasia on viettää aikaa rukouksessa ja Sanan ääressä.
Sana on elämän leipää ja ilman sitä emme tule toimeen.
Yhtä lailla kuin tarvitsemme arjen leipää syödäksemme, -
tarvitsemme Jumalan Sanaa. Ilman sitä ei ole kasvua eikä uudistumista.
Ydin siinä on se ettemme tutki Sanaa ruokkiaksemme -
ymmärrystämme vaan jotta Jumalan Sana voisi vaikuttaa -
sydämessämme uutta elämää ja rakkautta kanssaihmisiä kohtaan.
Kiitos Aarne. Olet elänyt tätä mitä äskenkin puhuit ja elät edelleen.
Olet liikkeenjohdon konsultoinnin tehtävissä kansainvälisesti -
ja kotimaassa. Elät todeksi tätä mistä olet puhunut -
ja kaiken jälkeen ymmärrät sydämessäsi, -
että tähän Jumala meitä kehottaa.
Saat elää rauhassa. Kiitos. - Kiitos paljon.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä -ohjelman.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10077
Tai lahjoittaa pankkitilille, jonka viitenumero on ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola