Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Nämä Isännän pöydässä ohjelmat ovat minullekin mielenkiintoisia, -
koska en välttämättä tiedä kaikkea mitä Pyhä Henki kehottaa -
keskustelemaan mutta aina on ohjelma tullut.
Olen kiitollinen siitä, että Pyhä Henki on johtanut ja johtaa tänäänkin,-
kun Juha Kälviäinen olet nyt vieraanani.
Millä mielellä tulit tänne. - Vähän jännitti tämä on outoa ja uutta -
mutta avauksia täytyy tehdä elämässä.
Missä olet syntynyt ja aloittanut elämäsi.
Olen syntynyt Helsingissä Naisten- klinikalla miesten osastolla niin kuin -
sanoin pienenä siskolle. Hän sanoi, että olet tyttö, joka on syntynyt -
naistenklinikalla . Vastasin, että mies- ten osastolla. Helsingissä syntynyt.
Olet pitkään asunut Kirkkonummella. - Muutimme Kirkkonummelle 2002.
Välillä asuimme Espoossa. - Kyllä.
Millainen nuoruus -
ja koti sinulla oli? Oliko uskova ja niin poispäin?
Koti ei ollut uskova. Asuimme Pohjois-Haagassa.
Isä oli konttorikonemekaanikko, myöhemmin myyntimies.
Äiti oli ensin lasten kanssa kotona ja sitten työelämässä konttoritöissä.
Minulla on isosisko ja 10 v. nuorempi veli. - Joo.
Asuimme tosiaan Pohjois-Haagassa ja kävin siellä kansakoulun.
Olikohan se kun nuorempi veli syntyi -
10 v. minun jälkeen niin muutimme isompaan asuntoon Tapaninkylään.
Joo. - Kävin siellä koulut loppuun, keskikoulun ja lukion.
Olit pitkään operaattorina valtiolla.
Armeijan jälkeen menin valtion tietokonekeskukseen operaattoriksi.
Olin siellä muutaman vuoden jatkuvassa 3-vuorotyössä.
Sitten tulit sellaiseen tienhaaraan elämässäsi, että -
ihastuit nuoreen naiseen, joka oli yrittäjän tytär.
Joo ja Kisse-vaimo oli silloin -
äitinsä kanssa yrittäjänä, koska isä oli kuollut.
Hän oli ollut yrittäjä ja sinnitteli pienyrityksen kanssa.
Jossakin vaiheessa kysyi, jos haluaisin lähteä katsomaan, -
olisiko tämä minun alaani. Lähdin kat- somaan ja olen katsellut kohta 40 v.
Nyt ainakin tiedät mitä se on. - Nyt alkaa pikkuhiljaa selvitä.
Yksi sellainen iso tienhaara -
sinun ja vaimosi elämässä oli -80 luvun loppupuolella.
Perheessänne oli ikävä tapaus. - Joo, meillä on -
3 tytärtä, jotka tulivat aika nopeassa tahdissa melkein vuoden välein.
Joku sanoikin, että niitä tulee kuin kolmosen ratikoita.
Kun nuorimmainen oli 7 v. niin hän sai äkillisen -
aivoverenvuodon.
Kun hänet vietiin sairaalaan, ei mennyt kuin 2 päivää, -
niin meiltä kysyttiin voidaanko ottaa koneesta pois.
Aivot olivat niin pahasti vaurioituneet.
Se oli pysäytys meidän elämässä.
Se tuli ihan muutamassa päivässä. - Se tuli, oli ihan täysin terve tyttö.
Niitä ei tapahdu varmaan Suomessa kovin usein.
Silloin kyseltiin niin 1-2 tapausta vuodessa.
Onko mitään lääketieteellistä selitystä miksi se on niin ärhäkkä?
Puhuttiin, että saattaa olla jokin synnynnäinen verisuonen heikkous.
Sitähän ei pysty etukäteen tutkimaan.
Se oli todella suuri muutos arkipäivän elämään.
Oli, voi sanoa, että se kyllä pysäytti ihan täysin.
Siinä vaiheessa ajatteli, voiko elämä enää jatkua normaalina.
Etsittiin kaikenlaista ratkaisua.
Meillä oli 2 vanhempaa tytärtä, joista piti pitää huolta ja oli yritys.
Ei voitu olla pois päivääkään. Elämän täytyi jatkua, vaikka sisällä myllersi -
koko ajan, että mikä on tarkoitus. Mitä tästä enää tulee -
voiko elämä yleensä jatkua. Se oli rankka kokemus.
Mistä lähditte etsimään vastauksia kysymyksiin. - Lähdettiin etsimään, -
voi sanoa ihan kaikennäköisestä tieteiskirjallisuudesta.
Tutkimme jotakin "Vaeltava viisaus" kaikenlaisia aforismeja ja muita.
Haettiin tukea siihen mutta vastausta ei löytynyt.
Kunnes löytyi meidän pölyttyneestä kirjahyllystä -
Raamattu, jonka saimme naimisiin mennessä vuonna -78.
Eikö olekin mielenkiintoista, että -
tuhansissa kodeissa on pölyttymässä -
vihkiraamattu. - Kyllä mikä potentiaali on hyllyssä.
Kun ajattelet, että miten vihkiraamattu muutti elämänne.
Kyllä se muutti ihan täydellisesti.
Mehän tulimme Sanan lukemisen kautta uskoon. - Joo.
Vaimo tuli ensin ja sanoi eräänä päivänä, että hän on tullut uskoon.
Katselin, että mitenkähän tämä tästä menee eteenpäin?
Kyllä hän pysyi ihan tolkuissaan.
Minäkin aloin kiinnostumaan ja aloin lukemaan Raamattua.
Oikeastaan aloitin lukemisen ensin mutta vaimo oli älykkäämpi, -
että teki ratkaisun aikaisemmin. - Muistatko mikä -
Raamatun alueet tai kohdat vaikuttivat sinuun eniten?
Se oli se, kun me ymmärsimme, -
että on taivas ja helvetti ja pieni lapsihan menee aina taivaaseen.
Ymmärsimme sen, että meidän Tiina on taivaassa.
Tuli se mieli, että meidänkin täytyy päästä sinne, koska se on olemassa.
Se oli niin, että tyttäremme kuolema oikeastaan toi meille elämän.
Aivan. - Joku sanoi, että onpa rankasti sanottu. Kuinka voi puhua näin?
Kyllä Raamatun Sana ja totuudet sieltä, vei sen tuskan pois.
Tiedän, että monilla on se tuska edelleenkin, -
koska he eivät ole päässeet selville siitä, että on pelastus.
Yhä vähemmän ihmiset tänä päivänä -
etsivät totuutta Raamatusta. - Tuo on ihan totta.
Mitä se muutti, kun vaimosi kanssa totesitte, -
että Jeesus on elämänne Herra.
Tulimme uskoon ja liityimme seurakuntaan.
Oli eräs pariskunta, joka tuli pitämään meille yksityisesti Raamattupiiriä.
Siinä oli sellainen tapaus, että he sanoivat kovasti, -
että oletko jo antanut elämäsi Jeesukselle -
ja haluatko antaa elämäsi Jeesukselle. Se oli vähän painostusta.
Koin sen silloin painostuksena, koska olin vielä kahden vaiheilla.
Mutta sitten sanoin, että annan elämäni Jeesukselle.
Ajatus oli, että pääsen tästä painostuksesta rauhaan.
Mutta ei se haitannut, me molemmat kävimme kasteella.
Vaimo oli palavammassa uskossa kuin minä.
Minulle usko oli kasvamista niin kuin Pietarin kirjeessä lukee, että -
"halatkaa niin kuin vastasyntyneet lapset Sanan väärentämätöntä -
maitoa, että sen avulla kasvaisitte pelastukseen."
Minä en tullut uskoon sillä tavalla.
Olen kasvanut siihen. Se on ollut pitkä prosessi.
Olet ankkuroitunut Sanaan ja lupaukseen. - Se on se, mitä -
me alusta Raamattupiiristä saimme, että Jumalan Sana on totuus.
Siinä olemme pysyneet.
Tästä ei mennyt kovin monta vuotta, kun teille tuli suuri pudotus -
toisen kerran, toisella alueella.
Joo, minulle itselle tuli sellainen tapaus, -
että minulle tuli hirveät vatsakivut.
Joku sanoi, että kyllä se menee ohi, ota mustikkasoppaa, sillä se lähtee.
Se ei lähtenyt, koska umpisuoli oli puhjennut ja olin lähellä kuolla.
En tajunnut sitä heti mutta jälkikäteen tajusin Jumalan varjelleen.
Pääsin siitä eteenpäin.
Se oli yksi etappi tässä, aika uskonelämän alussa, kättelyssä.
Sitten tultiin -90 alun lamaan, joka Suomessa vei yrittäjiä -
tuhansia ja tuhansia.
Meille kävi niin, että yrityksessä oli lainoja.
Pankin korot olivat 18-22 %.
Se oikeastaan ajoi meidän firman siihen tilanteeseen.
Meillä oli töitä ja kannattavuus oli ok mutta rahoitustilanne oli mikä oli.
Katsottiin viisaammaksi muutaman neuvonantajan opastuksella, -
että haetaan yritys konkurssiin.
Oli se kova paikka, niin kuin romahdus.
Ettenkö osannut hoitaa yritystä?
Haimme sen konkurssiin.
Meillähän oli lainan vakuutena asunto, joka oli juuri saatu maksettua.
Otimme uuden lainan ja maksoimme asunnon toisen kerran.
Saimme firmasta tulleet velat maksettua.
Jatkoimme yritystä osakeyhtiönä.
Koimme siinäkin ihan täydellisen Jumalan johdatuksen.
Kaikki sen jälkeen tapahtunut -
on ollut vain eteenpäin menoa. Se kaikki on Jumalan tekoa.
Mutta ilman henkilökohtaista uskoa sinulla ja vaimolla, -
asia ei olisi mennyt näin helposti. - Ei varmasti.
Miten elämä lähti sen jälkeen Herran kanssa kulkemaan?
Miten Jumala oli teidän kanssanne?
Jumala vei meitä sillä lailla eteenpäin.
Silloin kun alkoi uudistus Suhessa esimerkiksi yleensä Toronto -
ja nauruherätys niin kuin sanottiin -90 luvulla. Me menimme mukaan.
Vaimo oli mukana täysillä. Minäkin olin mukana mutta en kokenut mitään.
Tuli kauhea paine, kun en kokenut Pyhän Hengen voimaa.
Ihmiset ryömi, nauroi ja teki vaikka mitä, -
niin seisoin vain tanassa ja ihmettelin.
Tuntui ettei mitään tapahdu.
Onko minussa jotain vikaa, kun en saa näitä kokemuksia?
Mutta vähitellen aloin ymmärtää, että me emme elä kokemuksien varassa.
Tiesin, että minussa on Pyhä Henki kuitenkin.
Koska on Pyhä Henki niin olen uskossa ja Jeesuksen oma, -
koska se on sinettinä ja vakuutena.
Kerran olin erään saarnamiehen autonkuljettajana Pohjois-Savossa.
Kävimme yhdessä seurakunnassa ja hän puhui. Olin vain mukana.
Hän kutsui yllättäen, että tule Jussi sanomaan pari sanaa.
Ei ollut mitään valmisteltuna.
Kerroin omasta kokemuksesta, että minulla ei ole mitään kokemuksia.
En ole kokenut Jumalan Hengen vuodatuksia ja manifestaatioita.
Mutta se on ihan ok. Eräs rouva tuli sanomaan jälkeenpäin, -
että voi kun hänen miehensä olisi ollut täällä ja kuullut.
Monille se on ongelma mutta me emme elä kokemusten kautta.
Elämme Jumalan lupauksista ja Sanasta. Olemme erilaisia.
Olemme ja Pyhä Henki toimii niin kuin tahtoo. - Nimenomaan.
Siinä saamme oppia. Sinä olet kuitenkin nyt -
kulkenut ja olet nyt toisessa seurakunnassa.
Onko tilanne sama?
Meillähän oli, kun lähdimme siitä seurakunnasta -
niin yli 10 vuoteen emme olleet missään seurakunnassa.
Kävimme viikoittain kotikokouksissa ja oli sillä lailla hyvä. Ajatellaan -
voiko olla uskossa ilman seurakuntaa mutta se ei ole siitä kiinni.
Jos on yhteys Jeesukseen olemme uskossa.
Puhutaan paljon kotiseurakunnasta. Se on se tulevaisuus. - Varmasti.
Siellä ihmiset saavat, jos on 8 tai 10 paikalla -
niin jokainen tuo omansa -
mitä Herra on antanut kullekin siihen kokoukseen.
Ei ole se tilanne kuin seurakunnissa on, että yksi puhuu ja muut istuvat.
Miten itse ajattelet, kun olit kotiseurakunnassa?
Allekirjoitatko tämän? - Kyllä ja siellä tapahtuu kasvamista -
vaikka voi sanoa, kun on pieniä ryhmiä niin tulee äkkiä sellaista -
omaa hoviansa ja omia käsityksiä asioista mutta se on kasvun paikka.
Siellä voi kasvaa hengellisesti, nähdä asioita eri tavalla kuin muuten.
Se ei tarkoita, että se on aina väärin, koska olemme ihmisinä erilaisia -
nähdään asioita eri tavalla mutta usko yhdistää. - Tiedän ainakin -
maissa missä on vainoa, ainoa vaihtoehto on maanalainen tai -
kotiseurakunta. Ajatus on, että se voisi monistua.
Sieltä joku lähtee perustamaan uuden solun, -
joka taas jatkaa ketjua, että sillä tavalla evankeliumi leviää.
Näin se oikeastaan kävi. Mekin lähdettiin pois -
näistä soluista ja liityimme 2012 Esyyn.
Olemme vaimon kanssa soluorgani- saattoreita ja vedetään solutoimintaa.
Se menee vähän puolelta toiselle.
Ihmisillä ei ole aikaa mutta huomaamme, että soluissa -
ihmiset pystyvät. Moni ei uskalla tulla seurakuntaan -
mutta uskaltaa tulla soluihin.
Monilla on henkilökohtaisia ongelmia ja seurakunta ei pysty hoitamaan niitä.
Eikä ole tarkoituskaan mutta soluissa pystytään paneutumaan enemmän.
Siellä kun on ehkä 5-10 ihmistä niin on aikaa ja he voivat -
kysyä "mitä kuuluu" ja sillä tavalla. Kun Suomessakin on hyvin paljon -
yksinäisyyttä. Kun menee seurakuntaan, istuu penkissä, -
liturgia menee läpi ja ihmiset tulevat pois samanlaisina.
Ei ole päässyt jakamaan omia asioitaan. Luulen, että tämä on -
yksi suuri este tai syy, että seurakunnat ovat aika tyhjiä.
Joo, tällainen solusysteemi, se ei joka puolella toimi.
Omassa kotisolussamme se on toiminut hyvin. Monet, joilla on omat -
ongelmansa elämässä, on tuonut ne sinne ja niitä puidaan siellä myös.
Ei ole tarkoitus, että yhden sielua hoidetaan koko aika -
mutta jokainen uskaltaa tuoda omat ongelmansa esiin.
Niitä pystytään usein ratkomaan. Se on ihan paikallaan.
Siellä myös rukoillaan jossain vaiheessa.
Monesti sanotaan, että on arka ihmi- nen eikä uskalla rukoilla seurassa.
Siellä he oppivat, oppii avaamaan suunsa -
ja joskus käy niin, että niitä ei saa hiljaiseksi.
On varmaan niin, että on soluseurakuntia -
ja on olemassa isompia kokoontumisia. - Kyllä.
Onko sinulla siitä kokemuksia?
Miten toimii solun kautta isompi seurakunta?
Soluhan voi olla se mikä ruokkii seurakuntia. - Niin.
Soluihin voi tulla ihmisiä ja löytää seurakunnan sitä kautta.
Jos tarkoitat sitä? - Joo.
Voi olla, että moni tulee sitä kautta seurakuntiin, koska on tärkeätä, että -
ihmisillä on seurakunta. - Kun olet ollut -
uskonelämässä aika pitkän aikaa ja -
saanut nähdä enemmän Pyhän Hengen vaikutuksia elämässäsi.
Onko sinulla niistä esimerkkejä, miten Pyhä Henki on johtanut -
parantanut tai jotain muuta? - On aika radikaali esimerkki omasta elämästä.
Toissa keväänä menin hakemaan ajokorttia varten lääkärintodistusta.
Siinä yhteydessä mitattiin PSA-arvot.
Se on indikaattori, joka näyttää onko mahdollisesti eturauhassyöpä.
Ne olivat koholla ja lääkäri päätti lähettää tutkimuksiin Meilahteen.
Menin ja koepalat otettiin eturauhasesta -
ja 12 koepalasta neljässä löytyi syöpä.
Se oli jonkinlainen keskiradikaali.
Lääkärin kanssa juttelimme mitä tehdään. Lääkäri päätti ottaa -
varmuudeksi magneettikuvan, että miten se on asettunut eturauhaseen.
Eturauhanen on kapseli, jos se menee kapselin ulkopuolelle niin -
hoitaminen on hankalaa ja se voi levitä.
Eturauhastutkimuksessa paljastui, -
että se on asemoitunut toiseen reunaan -
mutta ei pysty sanomaan onko syöpä mennyt läpi.
Päädyttiin siihen, että tehdään radikaali leikkaus, -
jossa koko eturauhanen poistetaan.
Pääsin aika nopeasti leikkaukseen vaikka jono oli pitkä.
Oliko se sitten kiireellinen tapaus? Pääsin kuitenkin leikkaukseen, -
poistettiin eturauhanen ja sanottiin, että leikkaus meni hyvin.
6 viikon kuluttua on selvitys -
kun patologi on tutkinut, onko se levinnyt ulkopuolelle.
Jos se on levinnyt, aloitetaan muita toimenpiteitä.
Ei mennyt kuin runsas viikko Peijaksesta soitettiin, että -
täytyisi tulla leikanneen kirurgin juttusille.
Lähdimme vaimon kanssa molemmat, -
että kestetään koska yhdessä on aloitettu, yhdessä mennään lävitse.
Lääkäri otti vastaan ja istuttiin.
Hän sanoi, että on hyviä ja huonoja uutisia.
Sanoin, että aloitetaan hyvistä uutisista.
Patologi on tutkinut eturauhasen ja se on täysin puhdas.
Ei ole jälkeäkään syövästä.
Varmuuden vuoksi oli näyte- palatkin tutkittu uudelleen -
ja nekin olivat täysin puhtaat.
Lääkäri sanoi, että näytteissä on täytynyt tapahtua jokin erehdys.
Kysyin, että entä magneettikuva, kun sekin näytti missä syöpä on?
Siihen he eivät pystyneet sanomaan mitään.
Jälkikäteen sanoin, että Jumala on parantanut.
Lääkärinä ja tiedemiehenä hän ei voinut ottaa vastaan tällaista -
vaan on tapahtunut muuta. Tiesin siltä istumalta Jumalan parantaneen.
Kaikkein merkittävintä oli kun tajusin, että Jumala pystyy -
tekemään tällaista, muuttamaan jopa näytepalat.
Sana Jumalan, Jeesuksen suusta niin ihminen on parantunut. - Aamen.
Vaikka näytteet ovat muualla. Tämä oli selvä osoitus.
Minä tiedän, että seurakunnassa rukoiltiin paljon.
Olen saanut todistaa siitä, huutaa "hurraa" Jumalan teoista.
Tekee ihan mitä vaan. - Aivan.
Tähän voi jatkaa sen, että sinulla oli ainakin pari esimerkkiä siitä, -
että olit toivonut löytäväsi sieniä ja -
näkeväsi tietyn perhosen. Kerropa nämä.
Lähdin sieneen ja otin korin mukaan.
En löytänyt sieniä ja alkoi harmittaa.
Ajattelin, että miksen kysy Jeesuk- selta. Näytä minulle sienipaikka, -
että löydän sieniä. Ei mennyt kuin 5-10 m kävellessä.
Oli valtavasti suppilovahveroita ja kehnäsieniä, täysin puhtaita.
Keräsin korillisen täyteen ja istuin mättäälle.
Täytyy sanoa, että tuli itku. Pyhä Henki oli vaikuttanut.
Muutenkin oli hyvä olla. Ajattelin, että en ole tässä yksin.
Entä perhonen? - Perhostapaus oli, kun pihassa oli ritariperhonen.
Lenteli siinä, kamera oli kaulassa. Ajattelin ottaa kuvan, -
mutta se ei pysynyt paikallaan. Asetuttuaan paikalleen se lähti taas.
Ajattelin, että voi harmi. Tekisi mieli ottaa kuva ja se meni jalkani viereen.
Jalan vieressä levitteli siipiään. Otin vaikka kuinka paljon kuvia.
Se kiipesi vielä kengälle. Ottaisiko vielä paremmat kuvat.
Otin kuvat ja olin tietysti aivan onnessani.
Meni viikko niin näin saman perhosen. Istuin ulkona pöydän ääressä.
Sanoin, että mene tuohon kukkaan istumaan.
Olin oppinut, että Jumala voi tehdä mitä vaan.
Ei se mennyt siihen mutta kun kävelin kuistilla, nojasin kaiteeseen.
Yhtäkkiä perhonen tuli 2-3 metrin päähän istumaan kukkaan.
Sain ihailla sitä siinä. Sanoin, kiitos Jeesus, Pyhä Henki.
Menin istumaan ja tunsin pienen napsauksen päässä.
Kysyin vaimolta mikä on? "Se on se perhonen, se istuu päässä."
Ymmärsin, että Jumala minun mielikseni komensi luomakuntaa.
Jumala on luomakunnan Herra. - Ajattele kuinka -
ihmeellinen, hyvä ja huomaavainen on Herra. - Kyllä.
Nyt on aika pyytää sanomaan katsojille sitä mitä Henki sydämellesi -
juuri nyt antaa. Ole hyvä.
Mä näin yks päivä ilmestyksen.
Oli tie ja tien päässä oli risteys. Risteyksessä seisoi Jeesus.
Jeesus sanoi, että tule tätä tietä mitä ojennan.
Toinen vie kadotukseen, toinen elämään.
Jeesus sanoi: "Minä olen tie, totuus ja elämä."
Oli ihan selvää, että tämä on se valinta, jonka jokaisen täytyy tehdä.
Jos teet väärän valinnan niin voit silti kääntyä tiellä ja tulla takaisin.
Tehdä valinta uudelleen ja lähteä seuraamaan.
Minä vain tiedän sen, että Jumalalle on kaikki mahdollista.
Taivas ja helvetti ovat olemassa, -
että meidän kannattaa tähdätä taivaaseen.
Kiitos Juha. Juuri tähän on hyvä päättää. Miten hyvä Jumala on -
ja miten hartaasti Hän odottaa meitä jokaista.
Kunpa tämä viesti kantautuisi kaik- kialle maailmaan mitä äsken sanoit.
Herra antakoon sinulle paljon näitä perhoshetkiä ja kaikkea -
hetkiä Herran hyvyyden kanssa mutta myöskin voit välittää -
ilosanomaa Jeesuksesta. Kiitos. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä -ohjelman.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10077.
Tai voit lahjoittaa pankkitilille, jonka viitenumero on ruudussa.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola