ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Seekordne saatekülaline tuleb Tampere kandist.
Temaga räägime haiguste ja tervise teemadel,
kuna ta on ametilt arst.
Tere tulemast Jari-Vesa Isokotamäki! - Tänan!
Pidin su perekonnanime hoolega meelde jätma,
kuna see on sama harv perenimi nagu minu omagi.
Ega see jah nii levinud tõesti pole. See on pikk ja raske välja öelda,
nii et kui inimesed mu juurde aega broneerivad,
ütlevad ikka, et soovivad aega Kotamäe juurde.
Sa sündisid Parkanos ja oled seal kandis tänapäevalgi.
Milline oli su kodu ja kuidas sul koolis läks?
Meil oli täitsa normaalne ja tavaline Soome pere.
Ema oli õmbleja ja isa oli metallitööline.
Mõlemad on praegu pensionil.
Mul on ka 2 aastat noorem vend, kellega tegime igasuguseid asju.
Temaga on meil praegugi väga head suhted.
Me näeme tihti.
Ka meie suguvõsa lastel on omavahel head suhted.
Kasutame abivahendina ka Facebook'i,
kui ei saa ise füüsiliselt kohal olla.
Kui sa said üliõpilaseks, hakkasid õppima arstiteadust.
Koolis käisin Parkanos gümnaasiumini välja.
Samal sügisel alustasin arsti õpinguid Tamperes,
lõpetades need esimesel võimalikul juhul.
Edasi läksin sõjaväkke
ja peale seda alustasin erapraksisega Hämeenkyrös.
Sõjaväes on arstidele muuhulgas oma teenistusliin,
nii et nad pole seal koos enamuse teistega.
No algusaeg on siiski ühine kõigi teistega.
Aga seejärel saadeti mind meditsiiniüksusesse,
kus ma olin augustist detsembri keskpaigani.
Siis olin pool aastat täitsa arsti ametis, kuigi praktikandina.
Tegin tavalist arsti tööd, millega kaasnes ka arsti vastutus,
kuigi palk oli ikka selline, nagu see sõjaväelastel oli,
ehk olid oma päevarahad.
Sul oli järjekorras palju patsiente?
Jah. Kui läksin esimesel päeval Niinisalosse, kus olin arstina,
teatas velsker, et mu juurde on 250 patsienti end kirja pannud.
Ütlesin: "Oi ei!"
Velsker ütles: Ära muretse, neid tuleb päeva jooksul 40-60 juurde.
Mõtlesin, et selline hulk on võimatu.
Võtsin taskuarvuti välja ja istusin töölaua taha.
Iga patsiendi peale tuli lühike aeg.
Samas peab mainima, et need olid noored terved mehed.
Polnud diabeetikuid jne.
Kuid ma ütlesin ka oma abilistele, kes olid samuti sõjaväelased,
et kui keegi tuleb mu vastuvõtule näiteks jala valuga,
tuleb paluda tal sokid juba enne jalast ära võtta
või kui kellelgi on palavik,
tuleb seda inimest enne minu kabinetti saatmist kraadida.
Vastuvõtt sujus alati siis hästi, kui kõik oli eelnevalt ette valmistatud.
Kui terved on tänapäeva sõjaväelased?
Räägitakse, et nad on laisad ja söövad liiga palju.
Eks selles ole ka teatud määral tõtt.
Aga pole enam nii, nagu 90-ndate alguses,
kui ma ka ise kaitseväe teenistuses olin.
Näen samasuguseid inimesi ka nüüd oma vastuvõttudel.
Soomlastel on selge trend ülekaalule. Tahetakse paksuks minna.
See puudutab ka juba noori ja see on murettekitav ilming.
Sellega on seotud ka põhilise vormisoleku langus.
See on väga halb kooslus
sõjaväeteenistuse füüsilise koormuse koha pealt.
Oled olnud arsti ametis väga pikka aega.
Oled näinud igasuguseid patsiente, trende ja muud sellist.
Kuidas sa iseloomustaksid soomlaste tervist tänapäeval?
Me küll üldiselt oleme terved. Keskmine eluiga tõuseb kiiresti.
Kuid suur mure on just nooremate inimeste pärast.
Et kui nemad kunagi vanaks saavad, et milline on nende tervis siis?
Praegu on keskealistel ja vanematel küllaltki hea tervis.
Rahvahaiguste nagu vererõhutõbi, kolesterool ja muud kohta
on jagatud palju infot.
Inimesed on selle info vastu võtnud.
Ja nüüd süüakse vähem rasvaseid toite jne.
Üks probleem on veel see,
et terviseproblemid kipuvad kumuleeruma.
Tarvitatakse liiga palju alkoholi ja ka liiga palju rasva.
Üldiselt liigutakse vähem.
Need inimesed aga, kes oma tervise eest hoolitsevad,
on hea tervise juures.
Lugedes lehti, näeme,
et üks valdkond, kus probleemide hulk kasvab,
on vaimuhaigused. Masendused ja kõik muu sarnane.
Nende hulk on väga järsult kasvanud.
Jah. Siin on üks põhjus seegi,
et tänapäeva tööelus on nõudmiste tasemed nii erisugused.
Varem võeti mootorsaag kätte ja tehti puid.
Olime rohkem agraarühiskonnas kui saavutusühiskonnas.
Seal polnud vaimne surve nii tugev, kui see on praegu.
Meil on selline tööelu,
kus inimene paneb end ise täielikult rakkesse
nii planeerimises, mõttetöös jne.
Ehk siis pea peab genereerima rohkem.
95% inimestest ei liigu palju.
Suur osa ajast istutakse arvutis või teleri ees.
See liikumise pool jääb nõrgemaks.
Liikumatus peegeldub ka psüühilises tervises.
Siin on omavahel tugev seos.
Kui inimene liigub ja suhtleb, siis tekibki see nö kehakultuur.
See annab hea tunde ja kaitseb ahastuse, depressiooni
ja masenduste eest.
Inimese keha ongi nii loodud, et see vajab teatud määral liikumist.
Ja et inimene kasutaks oma jõudu.
Just. Inimene on loodud liikuvaks.
Mitte autoga või trammiga, vaid nimelt oma jalgadega,
oma kätega tegutsema jne.
Automatiseerimine ja digitaliseerimine nagu need peened mõisted on,
need on kergendanud seda tööd füüsilise poole pealt.
Aga psüühiliselt on teinud selle töö teatud moel raskemaks.
Teisalt kergendab see füüsilist tööd nii,
et inimene ei koorma ennast,
kuigi inimene on loodud selliselt, et mingil määral peab koormust olema
et lihased, kõhred ja vereringe toimiksid hästi.
Kui mõelda aga tänapäeva inimestele,
siis neil on i-Padid ja muud nutiseadmed,
mida nad kogu aeg vaatavad ükskõik, kus.
Ja kui nad jooksevad, on neil ka kõrvaklapid peas,
mingi hääl on kõrvus, muusika mängimas.
Tundub, et inimesed ei suuda rahuneda ja olla vaikuses.
See tähendab seda, et inimene on kogu aeg mingi melu sees.
Mõtlen sellele õudusega.
Miks sa paned kõrvaklapid pähe, kui lähed välja sporti tegema?
Kui ma lähen välja sporti tegema - suusatama jne. või ainult välja,
siis ma ei pane mingeid klappe pähe.
Tahan kuulata looduse vaikust ja linnu laulu, kui on vastav aastaaeg.
Kui väljas on korralik pakane, siis on kena, kui üldse midagi ei kuula.
Inimene justkui kardab olla üksi. Ta ei suuda olla üksi vaikuses.
Siin ongi see asi, et inimene kardab olla üksi
ja just seepärast peab tal olema midagi kaasas.
Võimalik.
Kui mõelda Piibli sõnale, siis Jumalal on vaikne hääl.
See räägib südamesse.
Aga kui kogu aeg on melu,
siis ei saa ju üldse kuulda, mida Looja tahab öelda.
Ja muid asju ka ei saa.
Ka inimeste omi signaale.
See on tõsi, et me peaksime kuulama oma keha ja meeli
ning sel moel maha rahunema.
Jah. See jätkuv erguti põhjustab ka seda,
et see väsitab psüühikat.
Ja see põhjustab ka ahastust. Inimene peab rahunema.
Tema meeled peavad igatpidi rahunema.
Tuleb leida loomulik tasakaal. Nii nagu inimesed on loodud.
Meie vestluse ajendiks on üks tekst ajalehes "Helsingin Sanomat".
Seal kirjutatakse, et sa oled plaanimas kohta,
kus pensionil olevad soomlased võivad elada Eestis
ja kus saab odavamat haiglaravi koos kõigega, mis sellega kaasneb.
Räägi, kuidas see algas ja mis plaanid sul selles suhtes on.
Ükskord kevadel küsis mu tuttav jurist,
et miks te soomlased ei tule vanaduse ajal
end Tallinnasse ravima?
Sest Soomes on see nii tohutult kallis.
Ja alati pole ka hinna-kvaliteedi suhe paigas.
Jäin korraks tummaks ja vastasin siis: "Ei mina tea!"
Sellest see alguse saigi.
Hakkasime otsima kohta ja leidsime küllalt kena koha.
Leidsime koha Nõmme linnaosas, mis on rahulik ja ilus linnaosa.
Seal on 1500m2 suurune haiglahoone,
ümber mille on 2 hektariline oma park.
See on küllalt haruldane Tallinna suuruses linnas.
Ja lisaks on see park veel enda oma.
Ruumid ka sobisid ja me saimegi need kätte.
Võrreldes Soome analoogiga saime need väga soodsa hinnaga.
Palgad on ka ligilähedased Eesti tavapalkadega
ja maksud on ka soodsad.
See on tähtis asi.
Samas on Eestis väga teenindusvalmis sektor,
nii et ma usun,
et saame luua seal väga kvaliteetse teeninduskontseptsiooni.
Sinna kontseptsiooni kuulub hea personal,
kes valdab soome keelt.
Ja see, et see on igati soomekeelne.
Seal on soomekeelsed ajalehed, Soome telekanalid jne.
Seal on restorani tasemel toitlustus.
Minu meelest on see ebameeldiv,
et vanuritele ja puuetega inimestele ei anta head toitu.
Mulle on toit südamelähedane.
See, et kõik peaksid saama head toitu.
Lisaks füüsilisele heaolule
peab mu meelest hoolitsema ka vaimse heaolu eest.
Mis tähendab seda, et seal pole kõigest arstiteenused,
vaid sinna tuleb ka kabel ja vaimse osa eest kantakse ka hoolt.
See oli minu jaoks täpp I peal, kui lugesin,
et seda tänapäeval vanuritele plaanitakse.
Et ei nähta vaid elu piiratust
ja seda, et kui puu kukub, siis ta ka mädaneb.
Vaid et inimese hing on igavene
ja seetõttu peab selle eest ka hoolt kandma,
et vanuritele pakutaks Jumala Sõna.
Mu jaoks oli see automaatselt selge. Oleks absurd isegi mõelda teisiti.
Ei oska seda muud moodi põhjendada,
et mu meelest on see sama asi, kui inimene läheb pesema või sööma.
Siin peab ka vaimulik pool olema.
Mu meelest on see iseenesest mõistetav.
Aga ma tean hästi, et väga paljus tegutsetakse teistmoodi.
See on imelik.
Tihti räägitakse ja korraldatakse neile tantsuõhtuid
ja muid selliseid mittekristliku sisuga üritusi.
See on Soomes trend.
Ma ei tea, kas ka Eestis, aga Soomes on nii alati olnud.
Ma tean, et mitmes vanadekodus, haiglas jne, ei näe TV7 kanalit.
Ja personal, kes selle üle otsustab, isegi ei taha seda.
See on see, mille pärast ma muretsen,
et inimesed ei saa kuulda Jumala Sõna.
Et nad võiks teada, et neil on lootust.
Et kuigi teavad, et neil on raske haigus
ja elu lõpeb kiiresti,
siis neil võib siiski olla lootust, et parem on veel ees.
Täpselt nii.
Sa võtsid sõnad mu suust.
Kui sa oled jälginud Soome ja maailma sündmusi,
siis kuidas sa arstina näed moraalseid väärtusi
ja milline on trend?
Ma kasutaksin sõna "moraalikaotus",
mis on leidnud aset nii Soomes, Läänemaailmas
kui võiks öelda, et ka üle kogu maailma.
Sallivus ja sallimatus on omavahel kui sassi aetud.
Tehakse nii, et must on valge ja valge on must,
et asjad oleksid segamini.
Mu meelest peegeldub see moraalikaotus
siin ühiskonnas iga kandi pealt.
Kui rääkida eetikast, siis on ka siin toimunud lõdvenemine.
Inimene peaks järgima oma südant ja tegutsema selle järgi.
Samuti tegutsema kristlike väärtuste põhjal.
Paljud arstid puutuvad kokku ka eutanaasiaga.
See on teema, millega arstid samuti kokku puutuvad,
nii et kuidas sa kommenteeriksid seda?
Eutanaasia on tõsine küsimus, kui selle peale päriselt mõelda.
See on nii sügav teema,
et ma ise pole veel selles osas omale selget pilti loonud.
Et kas see on õige või vale?
Ise ma ei suudaks seda teha.
See on selge, et ise ma ei suudaks.
See on minu osas võimatu.
Aga kui võtta seda seadusandluse vaatevinklist,
siis on see seaduseandjate asi.
Kui anda väike sõrm, siis läheb väga kergesti kogu käsi.
Siis hakkab tekkima suhtumine, et vanurid on kasutud
ja nad lähevad ühiskonnale väga palju maksma.
Ehk kogu teemat hakkavad juhtima majanduslikud tegurid.
Ma olen alati austanud vanemaid inimesi -
vanemaid, vanavanemaid jne.
Nii enda kui ka teiste omi.
Sõjaveterane. Nad on teinud rasket tööd.
Paljud on ohverdanud omal ajal oma elu ja tervise.
Meid poleks olemas - ei sind ega mind,
kui meil poleks vanemaid ja vanavanemaid.
Meie kohustus on hoolitseda igaühe nende eest
nii hästi, kui me oskame ja kuni viimse hetkeni välja.
Mõte on selles, et hiljem meie lapsed ja lapselapsed hoolitsevad meie eest.
Ja see, et keegi oleks kasutu, on vale. Keegi meist pole kasutu.
Igaüks meist ja me vanematest on omal ajal teinud palju tööd,
ehitades üles seda ühiskonda. Igaüks oma moodi.
Me oleme nagu sipelgad
ja me ehitame kogu aeg seda ühiskonda.
Ja kogu aeg tuleb juurde värsket jõudu ja verd.
Teisalt saavad inimesed vanaks ja jäävad haigeks.
Nende eest me peamegi hoolitsema.
Pakkuma neile väärtuslikku ja viimase peal head hoolitsust.
See on tähtis.
Aga see, et usuasjadega on Soomes läinud nagu on,
siis see on ka põhjus, miks sind veidi radikaalsete küsimustega pommitan.
Sest meil ei ole enam moraali, aluspõhja, Jumala Sõna,
et Jumal on meid loonud.
Kui see kõik kaob, siis inimene on vaid kosmoses hõljuv bitt.
Tal pole mitte midagi
ja see valmistabki mulle muret, et jumalatus kasvab aina rohkem.
Sellega ei teki enam loomulikku moraali taset.
Just nii. Koolides õpetatakse üha vähem oma usu kohta.
Usu ja religiooni edasiviimine on muutunud üha halvemaks.
Väikesed lapsed ei tea religioonist midagi.
Sest sellest ju ei räägita neile.
Nagu mitme teisegi asja puhul.
Inimesel peaks olema elus mingi kinnituspunkt,
kus ta leiab turvapaiga ja toe nii headel kui halbadel aegadel.
Selle peale tuleks oma elu üles ehitada.
Kui pole sellist põhja, siis mille peale seda ehitada?
See on nagu puulaast ojas - läheb sinna, kuhu vool kannab.
Selline eraldub elust väga kergesti.
Selle kabeliga, mida planeerite,
peaks olema arusaam inimese igavikulisusest.
Aitäh!
Mu meelest peab see seal olema ja selles kabelis peab käima tegevus.
See sõltub muidugi ka elanikest, kui palju nad seda kasutavad,
aga seda võimalust peab pakkuma.
Ja kui seal näeb ka telekanaleid, siis nende hulgas võiks olla ju ka TV7
See on tänapäeval soome- ja eestikeelne.
Imestaksin, kui seda seal ei näeks.
Loodetavasti on seal olemas vajalikud kaabliühendused,
mis seda võimaldavad.
Tänapäeva tehnikaga saab kõike teha.
Jah.
Millist tagasisidet oled üldsuselt oma töö kohta saanud?
Isegi võhivõõrad on helistanud ja öelnud,
et see on hea idee; et see asi on vajalik jne.
Mingil määral on olnud tõsiseid ühenduse võtmisi. Tahet on.
Loodan, et tahet tuleb sedavõrd, et julgeks minna seda õigesti ehitama.
Sellest peaks tulema hea asi.
Just selline, kus hinna-kvaliteedisuhe on paigas.
Kus kõik füüsilised, psüühilised, vaimsed ja kehalised aspektid
oleksid tasakaalus.
Kõlab väga hästi.
Soovin, et Jumal õnnistaks kõiki su tegevusi
ja saaksid sellega edasi minna.
Aga nüüd palun sul midagi vaatajatele öelda.
See kuulub "Isanda lauas" saate stiili juurde.
Aitäh!
Plaanitavast "Sirelikodust" on eesmärk teha
selline vanadekodu ja teenistuskodu,
kus märgatakse kõiki inimeste vajadusi.
Füüsilised, vaimsed vajadused ja hoolitsused.
Nii hästi, kui seda suudetakse korraldada
ja see on soomekeelne.
Peaks tulema mitmekülgselt tegutsev asi.
See on nn "pioneerprojekt".
Mitte keegi soomlastest pole veel sellist asja sellisele tasemele viinud.
Usun, et kui kõikväeline Jumal on selle asjaga algusest peale kaasas,
siis see toob ka kaasa õnnistusi.
Aitäh ja edu kõiges!
Aitäh ja edu ning Jumala õnnistusi ka sulle!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7)
Võid annetada ka pangaülekandega,
leides me andmed TV7 kodulehelt www.tv7.ee Täname!
Tõlge: Raul Jürimaa