Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Vieraani tulee Mäntästä. Tervetuloa Markus Nurmesniemi. - Kiitos.
Oletko aina elänyt Mäntässä?
Olen syntynyt siellä mutta tehnyt monta irtiottoa ja -
tehnyt Suomi-kiertuetta, asunut useassa muussakin kaupungissa
mutta palannut takaisin.
Herran on minut sinne halunnut ja asun siellä perheeni kanssa. - Kyllä.
Millaiseen perheeseen synnyit? Millainen oli varhaislapsuutesi?
Minulla on kaksoissisko ja 6 vuotta nuorempi sisko.
Aika paljon vietettiin heidän kanssa keskenämme lapsuutta.
Isä oli sellainen, että oli paljon töissä.
Teki töitä hyvin paljon ja äiti kasvatti meitä kotona.
Tulen ei uskovaisesta perheestä.
Nämä asiat ovat tulleet tutuksi myöhemmin mutta jo lapsena -
tunsin kuitenkin Herran läsnäoloa.
Voisi sanoa ettei missään vaiheessa -
Herra ole ollut koskaan kaukana.
Kun menemme eteenpäin ja katsomme asioita taaksepäin -
niin siellä on kuitenkin ollut Jumalan käsi monessa mukana -
mutta vasta nyt pystyt paremmin sen tunnistamaan. - Kyllä.
Sinä sanoit, että usko ei johdattanut sinua -
nuoruuteen eikä aikuisuuteenkaan.
Miten elämä meni kouluaikana ja sen jälkeen?
Jos aloittaisin suunnilleen tarhaiästä.
Olin sellainen 5-6 vuotias. Muistan tapauksen, -
kun tunsin sellaista hyvyyden, pyhyyden ja rakkauden läsnäoloa.
Erikoisesti yksi yö on jäänyt mieleen.
Muistan, kun semmoinen tumma, musta hahmo lähestyi jostain.
Se oli hyvin uhkaava ja mitä lähemmäksi se tuli minä koin, -
että minua suojellaan. Vierellä on jokin, joka suojelee minua.
Tätä tummaa hahmoa ei annettu tulla lähemmäksi.
Tiettyä rajaa lähemmäksi, pysäytettiin siihen. Oli koko ajan turva ja rauha.
Saan olla rauhassa ja turvassa.
Se jatkui oikeastaan läpi koko lapsuuden.
Lapsuus oli sellainen, mitä pienet villit pojat keksii.
Meillä oli Mäntän vuori takapihan takana -
missä sai toteuttaa mielikuvitusleikkejä.
Leikittiin poikien kanssa rajujakin leikkejä ja sisko kulki mukana.
Uskonasiat eivät olleen missään vaiheessa mukana -
ennen kun rippikoulu tuli.
Rippikoulussa koin, että se oli valtavan mukavaa yhdessäoloaikaa -
samanikäisten kanssa.
Siellä oli mukavaa, leiritulilla notkuttiin ja laulettiin.
Yhdessäolon kautta se oli mukavaa touhua. Jokin jäi itämään silloin.
Se sai aikaan sen, että päätin hakea isoskoulutukseen.
Sen isoskoulutuksen aikana tapahtui jotain niin valtavan mullistavaa, -
että se määritteli loppuelämäni.
Siellä oli eräs, joka opetti, en muista henkilöä, piti kumminkin oppituntia.
Siinä puhuttiin armosta, sen muistan.
Sitä hänen puhettaan kuunnellessani tunsin kuinka Pyhä Henki tuli ylleni -
hyvin väkevänä ja voimakkaana.
Se oli jotain aivan uskomattoman valtavaa.
Tunsin kuinka tila, missä olin kutistui ympäriltä ja kirkastui täysin.
Paisuin ilosta, riemusta ja rakkaudesta, väkevästä voimasta.
Mutta tapahtui, että säikähdin. Aloin miettiä mitä kaverit ajattelee.
Ymmärsin, että Jumala kutsuu vahvasti mutta -
sosiaaliset ryhmäpaineet. Mietin mitä kaverit ajattelee. Torjuin sen kutsun.
Taistelin sitä vastaan ja se taistelu kesti ja kesti.
Oppituntikin oli varmaan ohitse ja ihmiset ihmettelivät -
mitä minä siinä vielä istun ja lähdin viimeisenä mutta kieltäydyin.
Kieltäytymisestä alkoi aika rankka erämaavaellus.
Ihmispelko pani paulan. - Kyllä näin on.
Toisin sanoen meillä on vapaa tahto ja sinua kutsuttiin hyvyydellä -
mutta et ottanut sitä vastaan niin silloin alkoi erämaavaiheet. - Kyllä.
Siitä jäi hirveän huono omatunto -
ja Jumala kutsui senkin jälkeen edelleen.
Kutsu oli jonkin aikaa, mä tunsin sen. Työnsin sitä taka-alalle ihan pelosta.
Halusin saada hyväksyntää ihan eri paikoissa.
Aloin saada hyväksyntää kavereilta ja työnsin tapahtumaa taka-alalle siten, -
että ryhdyimme kaljoittelemaan. Oltiin niin kuin muutkin.
Mentiin kaupungin yössä, rähistiin, juotiin kaljaa.
Haettiin sitä kautta hyväksyntää.
Toisin sanoen siinä pääsit näkemään, myöhemmin voidaan analysoida sitä,
että siinä hyvä ja paha olivat rinnakkain. - Kyllä.
Sait maistaa myös sitä hyvää mutta menit ja valitsit pahan. - Kyllä.
Jotenkin tajusin kumminkin siinä tilanteessa, -
että varmaan tulen tästä maksamaan.
Silti ihmispelko oli jotain niin valtavaa.
Varmaan hyvin moni nuori, joutuu kokemaan juuri sen, -
että kaverit ja koko sosiaalinen ympäristö -
sillä on suuri vaikutus. - Kyllä.
Ehkä siinä sekin vaikutti, -
kun olin kokenut ala-asteella koulukiusausta. - Niin.
Sekin toimi siellä, hyväksymisen haku ja tarve oli niin vahva.
Olisiko saattanut olla sellainenkin mielessä, että jos olisit sanonut -
olevasi uskossa niin koulukiusaus olisi pahentunut. - Hyvin mahdollista.
Sinulla alkoi sitten aika pitkä erämaa vaihe, reilut 20 vuotta.
Mitä haluat tuoda esille tästä erämaa vaiheesta?
Oikeastaan sen, että sitä voisi kutsua -
noidankehäksi.
Aste asteelta tai kierros kierrokselta se paheni.
Se alkoi viikonloppu kaljottelulla mutta siihen alkoi tulla -
uhkaavia piirteitä mukaan.
Olin hyvin usein todistamassa raakojakin katutappeluita, -
joissa oli mukana puukkojakin ja olen itse tullut puukolla uhatuksi.
Olen tullut uhatuksi, jossa eräs kaveri -
ilmeisesti lääke- ja alkoholi humalassa rikkonaisella lasisella oluttuopilla -
uhkasi viillellä naamani. Tällaisia oli paljon.
Olen ollut auton kyydissä, jossa on ollut täysin holtitonta menoa.
On ajettu metsään ilman vöitä. Siinä on ollut koko ajan varjelus mukana, -
että oma henki ei ole lähtenyt.
Armeijasta muistan sellaisen tapauksen, joka jätti aika syvät -
arvet ja joista alkoi isompiakin paniikkikohtauksia.
Reserviläiset olivat komppaniamme kellarissa yöpyneenä, -
tulleet sissileiriltä ja pari heistä tuli sieltä juovuspäissään.
He potkaisivat päivystäjää, joka oli vanerikaapissa.
Sen saa sieltä pois ja latasivat kovat piippuun ja uhkasivat ampua ihmisiä.
Olimme toisessa kerroksessa ja he olivat tulossa sinne -
mutta joku pysäytti heidät. Kyseiset herrat eivät tänä päivänäkään -
osaa sanoa, miksi he lopettivat? He aikoivat vakaasti alkaa räiskimään.
He palasivat kellariin, sotapoliisit menivät perässä -
he lähtivät rauhassa mukaan.
Sielunvihollinen ei ole tullut muuta kuin tappamaan tuhoamaan -
ja varastamaan. Sinä olet elänyt rajapinnassa ja ollut -
pääasiassa sillä ikävämmällä puolella. - Kyllä.
Se vei vaan syvemmälle ja syvemmälle. Kun tuli sellaisia -
synnintuntohetkiä, olivat ne sellaisia nuotioita, joita yritti sammuttaa -
alkoholilla tai lääkkeitten väärinkäytöllä.
Se johti aina vaan pahempaan.
Kaikki kävi niin, että kesällä 2011 -
tuli aivan totaalinen työuupumus, henkinen ja fyysinen.
Olin niin sanotusti nolla pisteessä. En kyennyt enkä jaksanut mitään.
Putosin totaalisesti.
Meni useita viikkoja ennen kuin sain jonkinlaisen toimintakyvyn takaisin.
Mutta siitä nolla pisteestä alkoi nousu. - Joo.
Sinulla oli vielä tässä elämänvaiheen aikana monia ihmissuhteita, -
jotka myöskin meni hieman karikolle.
Monta kertaa oli todellinen halu -
ikään kuin aloittaa puhtaalta pöydältä. mutta henkivallat pitivät kiinni.
Et päässyt irti kahleista. - Kyllä muutin paljon paikkakuntaa, -
tyttöystävät vaihtuivat ja joka kerta päätin aloittaa puhtaalta pöydältä.
Mutta niin kuin nähtiin ei se sitä kautta onnistunut.
Ainoastaan yksi voi tuoda muutoksen. - Olet ollut ammatiltasi toimittaja.
Kirjoittaminen on ollut ja on edelleen sinulle -
Jumalan antama lahja.
Kyllä, juuri ennen loppuun palamista olin julkaissut esikoiskirjani, -
joka on lihassa, ei uskossa kirjoitettu.
Myöhemmin uskoon tultuani hyvin pian sain Herralta kehotuksen -
kirjoittaa todistus uskoontulosta -
sekä matkasta uskon alku- peräisille heprealaisille juurille.
Tein sen ja se on julkaistu viime talvena. - Joo.
Olen sen lukenut. Mennäänkö siihen vaiheeseen, kun sanoit, -
että tuli tämä masennus ja burn out.
Millä tavalla tapahtui se muutos, joka johti sinut kohti Jeesusta. - Joo.
Sen putoamisen, burn outin alkamisen jälkeen, meni muutama viikko -
ennen kuin sain mitään toimintakykyä. Saatuani keskittymiskykyä takaisin, -
kun olen ollut aina kova lukemaan ja halusin ryhtyä lukemaan.
Ensimmäisen kerran, kun tartuin kir- jaan sairaslomalle jäämisen jälkeen, -
heti lukiessani tunsin hengessäni, että jokin lähestyy.
Se ei pelottanut vaan oli rauha.
Etuoikealla avautui näkymä.
Oli iso yksijalkainen kivimalja.
Kivimaljan eteen aukeni iso vehreä laakso, -
jonka takana näkyi punertavaa ja kellertävää auringonruskoa.
Kivimaljan eteen ilmestyi Herra. Herra levitti kätensä ja sanoi:
"Pese kasvosi ja nouse kirkkauteen."
Suljin silmäni ja ajattelin seonneeni aivan lopullisesti.
Kiitos Herralle, päinvastoin tapahtui.
Tästä näystä -
olin niin paatunut sydämeltäni, -
että olin hetkellisesti imarreltu tai viihdytetty.
Wow. Jeshua ilmestyi minulle. Haluan kutsu Häntä alkuperäisellä nimellä.
Mutta se oli todella röyhkeätä nyt jälkikäteen ajateltuna.
En tajunnut miten paatunut olin, että ajattelin niin.
Olin imarreltu ja otettu mutta se ei johtanut -
sen isompaan kuin hetkelliseen ihastukseen ja hämmennykseen.
Hengen haukkomiseen kunnes taju- sin, että Herra aloitti siitä hetkestä.
Hän puhui koko ajan henkeeni, nosti halun lukea Sanaa.
Aloin lukea Jumalan Sanaa Raamattua
Ensin satunnaisesti, myöhemmin hyvin systemaattisesti.
Kun tämä työ oli käynnistynyt, Herra johdatti minut TV7:n ääreen.
TV7:llä on tietysti valtavan tärkeä rooli tässä uskoontulossani.
Siinä vaiheessa en tiennyt vielä, asun talossa, joka ei ole kaapelitalo -
enkä tiennyt, että TV7:ää voi katsoa netistä.
Kun olin vierailulla vanhempieni luona -
TV7 osui kohdalle kanavasurfailun aikana.
Heti mielen ja ruumiin sekamelskassa, kun pysähdyin kanavan ääreen -
oli kuin lamppu olisi syttynyt sisällä. Aha, tässä on nyt sitä jotain.
Tämä kuuluu nyt osaksi askellustani, mitkä ovat alkaneet.
Vähitellen viivyin enemmän kanavan äärellä.
Siellä oli opettajia niin kuin Derek Prince, David Pawson, -
Veijo Piipponen jne. Olin aivan ihastunut -
ja opiskelin heidän johdollaan Jumalan sanaa.
Kunnes pysähdyin kerran erään ohjelman ääreen, jossa -
Jyväskylän City-seurakunnan pastoria Anne-Mari Mannista haastateltiin.
Hänen palava intonsa iski todella syvään minuun.
Se johdatti etsimään arkistosta hänen toista ohjelmaansa missä hän puhuu.
En tänä päivänäkään muista mitä hän siinä puhui mutta sitä ohjelmaa -
katsellessa tunsin kuinka Pyhä Henki vuodattui väkevänä -
ja se kesti ja kesti. Olin ikään kuin Hengen teholinkouksessa.
Niin kuin sisältä olisi puhdistettu painepesurilla kaikki kuona ja saasta.
Se kesti ja minä itkin ja nauroin vuorotellen ja tunsin kun olo keveni.
Se kauhu tai selittämätön toivottomuus, synkkyys, -
masennus, viha kaikki katkeruus hävisivät.
Eri osa-alueiden blokit alkoivat murtumaan, -
liukenemaan pois. Vähitellen huomasin, että lapsena -
koulukiusaamisen aikana alkanut masennus liukeni, häipyi takaovesta -
sanomatta hyvästi. Se oli aivan valtavaa ja se kesti ja kesti.
Huusin jo, että Herra rakas, en kestä enää.
Herralle kiitos ja ylistys kaikesta. Hän toi valon.
Sielunvihollinen menetti sinusta otteensa totaalisesti. - Aamen.
Se on se, mitä varten TV7 on olemassa. - Kyllä.
Tällaisia kertomuksia saataisiin kuulla mahdollisimman paljon -
ja paljon niitä tuleekin mutta se on se suuri voitto mikä saadaan -
kun julistetaan evankeliumia. Se oli vallankumous elämässäsi.
Se oli Herran radikaali väliintulo niin kuin Herra itse on radikaali.
Kaikki ilmensi Hänen voimaansa, rakkauttansa ja kunniaansa.
Sitä miten minun elämä on tiivistelmä siitä, kuinka Herra yksin voi.
Jos katsotaan elämääni taaksepäin miten totaalisen erilainen olin.
Millainen vaellukseni oli aikaisemmin.
Kuinka radikaali se suunnanmuutos on ja yksin Herran ansiosta.
On äärimmäisen tärkeää, että ihmiset evankelioi toisiaan.
Sitä pitää tehdä mutta omalla kohdalla olen todiste siitä, -
että Herra voi yksinkin tehdä halutessaan.
Kuinka tärkeä palanen TV7 on tässä, koska TV7 tekee evankeliointia -
Herran armosta ja työvälineenä. - Kyllä.
Miten elämäsi käytännössä lähti muuttumaan sen jälkeen.
Totaalisesti, 100 %.
Olen koko ajan sanonut Herralle, -
että tapahtukoon Sinun tahtosi elämässäni, ei minun.
Herra hyvin nopeasti johdatti, kun minulla on aina ollut jokin -
selittämätön kutsu ja rakkaus heprealaisiin -
juutalaiseen kansaan. Sellainen kunnioitus heitä kohtaan.
Jokin aivan käsittämätön tunne, selittämätön tunne.
Tuntee sen yhteyden.
Hyvin pian uskoontulon jälkeen Herra johdatti minut rukoushuoneeseen, -
jossa opiskellaan uskon heprealaisia, juutalaisia juuria.
Tiesin heti, että tämä on Herralta. - Aivan.
Tiesin, että Herra on tänne johdattanut.
Sain kokea siellä valtavia ilmestyksiä Sanasta.
Herra opetti Sanaansa ällistyttävällä tavalla.
Herralle siitä kaikki kunnia ja kiitos.
Kaikki sellainen tärkeä, henkinen -
ja sellainen tietopääoma esim. juutalaisilla on Sanasta.
Mikä on tyystin unohdettu länsimaisessa kristikunnassa.
Tässä en missään nimessä tarkoita mitään judaismia enkä kabbalismiä -
tai talmudin seuraamista vaan puhtaasti Herran Sanaa.
Kun puhutaan puhtaasti Herran Sa- nasta niin ei voi sivuuttaa juutalaisia.
Pitää rukoilla verhon poistumista, että he löytäisivät Messiaansa, Jeshuan.
Kun tämä tapahtuu niin tulee nämä kaksi ihmistä -
yhdeksi uudeksi ihmiseksi eli kristityt löytävät omat yhteiset juurensa -
juutalaisten kanssa. Juutalaiset tulevat Messiaansa, Jeshuan luokse.
Meidän pitää saada raivattua pois kaikki epäoleellinen, -
mikä antaa väärää kuvaa ja imagoa juutalaisuudelle.
On vienyt juutalaisuutta väärään suuntaan. Pitää muistaa, -
että kristinuskokin on kulkenut harhaan.
Kun he ovat irrottautuneet näiltä juurilta. - On tullut korvausteologia.
Kyllä. - Se on aika lailla levinnyt oikeastaan -
vuodesta 300 roomalaisessa muutoksessa tapahtui, -
kun siitä tuli julkisesti hyväksytty valtionuskonto niin siinä piti poistaa.
Kyllä. Se tapahtui hyvin nopeasti ja voimakkaasti -
mistä Danielkin puhuu profetioissaan.
Miten sinun ammattisi on nyt viime aikoina kehittymässä -
millä tavalla koet, että -
Jumala on valinnut sen tien mitä kuljet nyt.
Ensinnäkin rukoushuone, josta mainitsin aikaisemmin -
on nimeltään "Mänttäläinen turva- paikka."
Elisa Takala on sen perustanut täysin Herran johdatuksessa.
Täällä kyseisessä paikassamme ruvettiin hyvin nopeasti rukoilemaan -
mikä olisi se minun tieni, mitenkä Herra minua käyttäisi?
Hyvin nopeasti Herra avasi tilaisuuden.
Aluksi ihmeteltiin miksi tällainen tie?
Hän vei minut opiskelemaan lähihoitajaksi.
Olen edelleen sillä tiellä mietin ja kyselin Herralta koko ajan.
Miksi Herra haluat, että opiskelen lähihoitajaksi? Ymmärrän sen, -
että siinä autetaan ihan fyysisesti ja ollaan tukena muutenkin.
Herra on puhunut, että siinä on mahdollisuus kulkea -
ihmisten rinnalla ja rukoilla heidän puolestaan, siunata heitä.
Pitää Sanaa esillä. Se on kumminkin tärkeää, että he saisivat -
tuntea sen oikean pelastuksen.
Olen ymmärtänyt, että tämä on se syy -
vaikka vastustustakin on kentällä asiaa kohtaan.
Herra on opettanut toimimaan hienovaraisesti.
Hän on kertonut myös sitä, että Israelin kadonneita heimoja, -
kun heitä on joka puolella maailmaa, löytyy myös Suomesta joka paikasta.
He ovat Herran sydämellä ja tietysti näiden ihmisten puolesta -
Herra haluaa rukoiltavan.
Milla tavalla olet havainnut nämä, koska he ovat ikääntyneitä -
ja periaatteessa ei tiedä milloin elämä päättyy.
Millä tavalla näet? Siellä on varmasti aika paljon sellaisia, -
jotka eivät ajattele ollenkaan näitä asioita. - Kyllä.
Se on hirveän surullista, kun ajatellaan länsimaita.
Tämän päivän länsimaat, että miten syvällä Baabelissa me elämme.
Synnin syövereissä ja miten paatuneita.
Ihmiset ovat tulleet sokeiksi. Kaikki on hyväksyttävää.
Mennään vaan tässä aistien täyttä- mässä tulvassa mukana. - Joo.
Kun oppisi irrottautumaan, kääntymään Herran puoleen -
ja rauhoittua rukouselämään. Herra kyllä kertoo tien itse kullekin.
Oletko päässyt avaamaan joidenkin näiden ihmisten kohdalla suunnan?
Olen joidenkin kohdalla.
Silloin on aina juhla taivaassa. - Kyllä.
Se tuntuu itsestäkin erittäin hyvältä.
Kaikki kunnia Herralle.
Sanoit, että joudumme maailmassa elämään -
ja täytyy pyytää aina Herralta viisautta kuinka toimia eri tilanteissa?
Mitenkä Pyhä Henki on sinua ohjannut?
Hyvin paljon Herra vahvistaa Pyhän Hengen läsnäololla asioita.
Kun kulkee kysellen ja rukoillen, Herra kyllä ohjaa.
Ja ihan konkreettisesti näyttää asioita.
Puhumalla ihan henkeen ja ne voivat olla näkyinä tai unina. - Aivan.
Unet ovat esim. olleet sellaisia, minkä avulla Herra on hyvin paljon näyttänyt.
Tässäkin pitää muistaa se, että ei lähde automaattisesti joka unen, -
näyn tai tunteen mukaan vaan kysyä vahvistusta. - Aivan.
Markus pyytäisin nyt, että kerrot katsojille -
mitä Pyhä Henki sanottavaksesi antaa. Ole hyvä.
Se oikeastaan mikä on Isän sydämellä, Jeshuan sydämellä, -
minunkin sydämellä.
Aikaisemmin puhuin siitä, että miten Länsimaat, kristikunta elää niin -
syvällä tottuneesti Baabelissa. Todella pysähdyttäisiin kuuntelemaan.
Etsimään Herran ääntä ja kuuntelemaan sitä, -
mitä Herra itse kunkin sydämeen puhuu.
Mitä Jeshua tahtoo sinulle sanoa.
Kun kuljet Hänen tahtoaan kysellen, "mitä Herra tahdot minun tekevän?"
Hän kyllä vastaa. Hän tulee vastaan ja kertoo sinulle tehtäväsi ja tiesi.
Silloin kun sinä kuljet sillä tiellä, minkä Herra sinulle antaa, -
sinä saat kulkea rauhassa, levossa, turvattuna ja suojattuna.
Sinun ei tarvitse murehtia mistään, eikä väsyttää itseäsi ja kulkea lihassa.
Ihan rauhassa saat Herran ilosta ja riemusta käsin kulkea niissä teoissa, -
jotka on sinulle valmistettu. Ne teot ovat siellä joka ikiselle valmiina.
Mutta meidän pitää kysyä niistä, kysyä neuvoa Herralta.
Tuli mieleeni, kun aluksi kerroit lähellä piti tapahtumia elämästäsi, -
että olet vähän niin kuin Job, että kohdallasi Jumala antoi rajat -
sielunviholliselle, kuinka pitkälle pää- see tekemään. Ei saanut sinua tuhota.
Nyt Herra on ottanut sinut käyttöönsä -
ja sinulla on vielä 40-50 v. elämää edessä kukaties, -
jos Herran tulo viivästyy.
Sinä voit aika monelle ihmiselle kertoa -
mitä Pyhä Henki sanottavaksesi antaa. - Kyllä, Herralle kiitos.
Herra siunatkoon sinua. - Kiitos.
Olet juuri katsonut "Isännän Pöydässä" ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Soitto ruudussa näkyvään numeroon -
tai lahjoittaa pankkitilille ruudussa näkyvällä tili- ja viitenumerolla.
Kiitos.
Tekstitys: Mauri Porkola