ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Seekordne külaline räägib asjadest,
mida siin saates pole varem käsitletud.
Ta nägi ühel ööl, milline on Taevas.
Tere tulemast, Janne Kujala! - Tänan!
Sa oled Pohjanmaa poiss, elanud Seinäjoe kandis.
Milline oli su lapsepõlv ja varajane noorus?
Me elame väikeses maakohas. Meil on umbes 200 elanikuga küla.
Samas on ka väike külakool, kus ma käisin kogu kooliaja.
Nii vaadates elasin idüllilises kohas, linnakärast eemal.
Sa oled pärit usklikust perest, aga päris uuenemine toimus sul siis,
kui olid 5 aastane vist?
Meie peres oli 4 last ja mina olin kõige noorem.
Isal ja emal oli lastega muidugi palju tegemist,
nii nagu muude töödegagi.
Nad olid küll usklikud, aga nende usuelu oli "kuiv".
Nad ei käinud jumalateenistustel, nad ei palvetanud.
Piiblit polnud kuskil näha.
See oli väljaspoolt "kullatud" ülipüha elu.
Mäletan, kui kuskil 90-ndate alguses tulid me külla pastorid.
Siis ikka tegime söögipalvet ja sellega asi piirduski.
90-ndatel said isa ja ema usus uuendatud
ja sealt algaski see elu, mida ma mäletan siiralt.
See jättis minusse külvatud seemne ja oli väga võimas.
Sa järgisid seda väga lähedalt. Kuidas see sind mõjutas?
Ma jälgisin seda lähedalt ja see oli tore aeg.
Käisime palju jumalateenistustel ja koosolekutel.
Kiired tööd said tehtud. Jumal ise hoolitses nende eest.
Nii, et me saime käia koosolekutel.
Isa oli sinnamaani öelnud, et me ei lähe jumalateenistusele,
kuna tööd on palju.
Aga ühtäkki need tööd said tehtud ja Jumalale sai anda aega.
Alati pääsesime ka jumalateenistustele. Seal olime ka suurte pühade ajal.
Väga võimas elu oli.
Nägin, kuidas inimesed tulid usule ja täitusid Püha Vaimuga.
Nägin 10-12 a poisina, kuidas inimesed rääkisid vaimu keeltes.
See oli nii vägev! Ka haiged said terveks.
See oli midagi sellist, mida varem polnud olnud.
Kuidas see kõik su noorusaega mõjutas?
Nii, et ma olin nendel koosolekutel ja kõik mu vennad tulid usule.
Nad said ristitud ja liitusid kogudusega.
Mitmed noored kogudusest said ka usklikeks.
Juba siis olin jäärapäine ja kõndisin omadel teedel.
Kord uuel aastal istusin ühel koosolekul
ja olin tagapingis endasse tõmbunud, kui Jumal mind väga tugevalt kõnetas.
Ta ütles: "Nüüd on sinu õhtu. Nüüd anna oma elu Jeesusele!"
Mõtlesin: "Ei, mul on koolikaaslased!", vaatasin maha ja sulgusin endasse.
Siis jutlustaja koges õhutust südames ja tuli mu pingi juurde.
Ta küsis, kas võib mu eest palvetada?
Vaatasin korra ringi, tegin peas kiired arvutused ja ütlesin ei,
minnes õue ära.
Teadsin õue peal jalutades iga sammuga, et olin teinud vale valiku.
Et ma hakkan seda kahetsema, aga mu iseloom ei andnud järgi.
Iseloom ei andnud ka hiljem järgi
ja sul algas sügavam kuristiku periood.
Ma elasin teeseldud pühadusega 13 eluaastast kuni 18 eluaastani.
Elasin nagu paljud usklike perede lapsed.
Ma ei joonud, ei suitsetanud, ei vandunud-ropendanud.
Mitmed mu sõbrad arvasid mind usklik olevat.
Kuid ma polnud. Püüdsin vaid elada sellist väljast kullatud elu.
18 aastasena läksin sõjaväkke. Sel ajal sain ka iseseisvaks.
Sellega tulid kaasa ka kõik pahad asjad.
Peale sõjaväge ostsin suure maakoha meile koduks.
Kuid noore mehena oli see ehk liiga suur koorem kanda
ja ma ei tulnud sellega eriti toime.
Nii et asjad hakkasid üha enam allamäge minema,
kiskudes mind sügavale kaasa.
Kuidas läks maakohaga, selle ülalpidamisega ja rahaasjadega?
Ma keskendusin joomisele ja muudele asjadele
ning harrastasin võitluskunste. Ja ka muudmoodi treenisin ennast.
Kõik aeg ja rahad läksid nende nahka. Maakoht läks ka aina allamäge.
Juba nii kaugele, et olin mitmel aastal maksehäirete registris.
Kõik oli selles punktis, et nüüd kaob kõik käest.
Aga vähemalt vangi sind ei pandud.
Nii kaugele õnneks asjalood ei läinud. Küll aga olin mitmel korral arestimajas.
Ma olin kõva kakleja ja ise norisin ka palju tüli.
Su vanemad nägid ka su käekäiku pealt. Mida nemad ütlesid?
Isal ja emal oli tuline usk ja neil seda vaimuõli ikka jätkus.
Oli tore näha, kuidas nad suhtusid - nad võtsid mind alati vastu.
Oli siis olukord, milline tahes.
Nad armastasid sind sellest hoolimata.
Jah. Nad jaksasid mind meeles pidada ja palvetada mu eest.
Ja alati, kui oli halbu hetki kas paarisuhtes või majapidamises,
tuletasid nad mulle meelde, et ühest on abi - see on Jeesus.
Eriti olukorras, kus nad olid andnud sulle selle maatüki
ja nägid nüüd selle laostumist.
Nad nägid seda ja palvetasid võimsalt, rääkides Jumalaga.
See, mis juhtus siis, kui olid 33 aastane,
ehk see kestis 15 aastat, alates 18 aastast,
siis see oli ikkagi väga pikk aeg.
Siis hakkas palvete karikas täis saama.
2009 aastal tegime maatükil radikaalse muutuse.
Me laiendasime seda kõvasti. Tegime miljonites investeeringuid.
Kui hakkasime investeerima, siis muud paha hakkas jääma vähemaks.
Vähenes ka baarides käimine. Ise ka parandasin oma elu.
Püüdsin elada targemini ja pere suhtes paremini.
2011 aastal saime kõik valmis.
Olid suured ehitised, asjandused.
Mäletan, kuidas ütlesin endale kõva häälega...
Kuna olin sellises punktis, kus mõistsin kristlaste üle kohut
ja ütlesin, et Jeesust pole olemas,
siis ma ütlesin endale:
"Siia küll mingit elavat Jeesust vaja pole. Ma saan ise kõigega hakkama."
Kuid siis saabus see päev või õigemini öö, kus Jumal õhtul ilmus algul su naisele,
millest sa said alles hiljem teada,
aga Jumal ilmus ka sulle keset ööd. See oli vist kella 3 ajal.
Räägi sellest, kuna see on oluline ja huvitav sündmus ka vaatajate jaoks.
See sai alguse sellest, kui mu ema 2011 a augustis haigestus
ja ta haigus kiiresti edasi arenes.
3 kuu pärast seni terve olnud ema suri.
Tal oli ajukasvaja.
See sündmus purustas mu kõva iseloomu.
Sel ajal hakkasin mõtlema Jumala peale.
Kuni ühel hetkel ema läks igavikku Jumala juurde.
See oli minu jaoks ränk päev. Ma kibestusin Jumala peale.
Ka inimeste peale, küsides, miks nii juhtus?
2 päeva peale ema surma, heitsin tavapäraselt magama,
kui korraga tajusin, et olen mujal; et olen omadega Taevas.
Seal algas ehk tunni pikkune ringkäik, kui mõelda maapealsele ajale.
Selle aja jooksul kogesin midagi sellist, mis muutis mu edasise elu.
See on suur ala, mida tunni ajaga nägid ja sellest tahamegi rääkida.
Nii et räägi meile, mis seal juhtus.
Kui kõigest rääkida, jaguks meil juttu hommikunigi veel.
Aga tähtsaim asi oli mul aru saada, et on olemas Jumal ja igavik.
See on nö avastuse tuum, et Jumal on olemas
ja et Piibel ning taevas ja põrgu on tõde.
Jah. Esimene reaktsioon oli mul see, et kuidas ma sinna pääsen?
Seal sain aru oma patususest ja oma asjadest
ning mu esimene mõte oli see, et sinna ma tahangi jääda.
Siin maa peal pole mul midagi sellist, mille pärast tahaksin siia jääda.
Mõtlesin, et mu isa ja ema olid tulises usus.
Et nende teenete läbi ma siia saingi.
Mul on ka usklikke sugulasi - jutlustajaid ja usklikke tuttavaid.
Mõtlesin, et olen ju teinud häid tegusid.
Et kuni 18 aastani olin ju võlts püha ja ikka tegin häid tegusid.
Et ka ohvrikarpigi poetasin mõne mündi.
Aga sellest ei piisanud.
Seal sai ruttu selgeks,
et ainult isiklik otsus ja suhe Jeesusega mõjutab igavest elu.
Me ju korduvalt proovime oma heade tegudega ja moeusklikuna
või muu sarnasega proovida meeldida Jumalale.
Aga sellest ei piisa.
Ei! Sellest ei piisa. Ja see ka sai mulle seal hästi ruttu selgeks.
Ka see sai selgeks, et ma pole kõlblik selle koha jaoks.
Ma pean tegema oma isikliku otsuse.
Mulle näidati ka seda olukorda, kus ma lapsena ütlesin,
et mul pole Jeesust vaja.
See tuli tugevalt Taevas esile, et kõik see, mida räägime ja ütleme -
Jumal teab seda kõike.
Kui joome päeval või õhtul kohvi,
räägime palju selliseid asju, mida tegelikult ei soovi rääkida.
Ühel päeval kõik asjad avalikustatakse ja mitmedki vestlused muutuksid,
kui me mõistaksime, et me peame nendest aru andma.
Piibelgi ütleb, et sa pead oma tegude ja sõnade eest aru andma.
Aga me ei mõista seda, või ei võta seda asja tõsiselt.
Jah. Ka see tuli mulle väga selgelt, et ma nägin seda nagu eelkohtuotsusena.
Et ma annan aru ja mulle näidatakse, et ma kunagi olen öelnud nii...
Et ma olen öelnud, et ma ei vaja Jeesust oma ellu,
mistõttu ma ei oma õigust olla seal paigas.
Kui me räägime halba ja peksame keelt,
kuigi Piibel ütleb, et peaksime rääkima ainult head,
siis pole ime, et Piibel ütleb ka, et me kõik oleme pattu teinud.
Just nimelt!
Seal sai selgeks mitu asja. Ka see pühadus, mis seal oli.
Kui natukenegi seda paika kirjeldada,
või öelda kasvõi, et see on kena ja ilus, siis ma labastan seda õhkkonda.
Kui ma kasvõi sekundiks saaksin näidata seinal seda pilti
ja kõiks saaksid näha, milline Taevas on,
siis kõik asjad kaotaksid tähtsuse - uued majad, sohvad, telekad, suvilad.
Mitte keegi ei uuriks enam kaubamajade katalooge,
vaid uuriksid Piiblit, et millal saaks sinna kohta.
Tänapäeva inimesed arvavad, et Piibel on liiga karm ja hukkamõistev.
Aga kui me näeksime seda kohta, mis meid ühel päeval ees ootab,
on see midagi mõistetamatut.
Selleks ei jätku sõnu.
Ega ka värve. - Tõesti mitte!
Kõik riided ja inimesed, mida ma seal nägin,
need on sätendavad valged.
Need on pikad riided. Just sellised, nagu Piibel kirjeldab.
Kui ütlen, et need on valged riided, siis pole need samad nagu lumi.
Kuigi lumi on puhas, on see valge meie mõistes lähedane pruunile!
Armastus, soojus - kõik on erilised. Neid ei saa isegi kirjeldada.
Kas sa tundsid seal ka mõne isiku ära?
Ma nägin seal oma ema, kellega sain ka juttu ajada.
Ta oli 2 päeva varem läinud Jumala juurde.
See oli puudutav kohtumine, kui nii võib öelda.
Ma nägin ka Jeesust. Nägu küll mitte.
Ma imestasin, et miks ma küll Ta nägu ei näinud.
Aga hiljem sain aru, et see polnud mulle vajalik.
Siis nägin seal üht väikest poissi, kes tuli mu ligi,
kui emaga vestlesime ja ma paljusid asju küsisin.
Ütlesin automaatselt emale, et see on su poeg,
kes on nurisünnituse tõttu läinud Taevasse,
sest sain aru, et kõik lapsed on Taevakõlblikud.
Kuid Jeesus ütles mulle otsekohe, et see on minu poeg.
Hämmastusin selle peale, sest meil polnud lapsi.
Mu naine polnud ka aborti teinud, nii et olin segaduses.
Aga hiljem, kui me tulime usule...
Piibel tõotab ju, et kui me palvetame, siis Jumal vastab.
Me palvetasime ja küsisime, mis asi see oli, mida mulle näidati?
Jumal vastas selgesti, et tänapäeval on lubatud abordid,
rasedusvastased pillid ja kõik muu, mis lapse emaüsas hävitavad.
Need lapsed lähevad taevasse ja neil on igavene elu.
See oli meie elus patu tagajärg, aga see laps oli olemas.
Piibel räägib, et Jumal tunneb meid juba me ema eos.
Ehk teisisõnu - selles eos on Jumala Vaim kaasas.
Inimene on hakanud elama.
Ja kui see nüüd abordi läbi ära rebitakse,
siis Jumala silmis on see kole mõrv.
See on tõesti võrdväärne mõrvaga.
Aga nagu minugi puhul - Jumal annab andeks, kui ainult paluda.
Jumal annab kõigile andeks.
Aga siiski on see asi Jumala silmis paha asi.
Mis kogemustest ja asjadest sa veel tahaksid rääkida?
Taevast veel seda, milline õhkkond seal valitseb.
Kuigi abielupaar armastab üksteist väga, on Taevas teistmoodi.
Seda ei saa niimoodi kujutada. Seda ei saa ka liiga palju rõhutada.
See on maailm, millest me aru ei saa.
See on täiesti usupõhine ja meil ei jää muud üle, kui vaid uskuda.
Piiblis räägitakse, et see on tore paik. Ja see ongi tore!
Järgmisel päeval, kui sain usklikuks, ütlesin:
"Maksku, mis maksab, ma tahan sinna ja teen kõik, et sinna saada."
Seal sa nägid just sellist pühadust. - Jah.
Patt sinna ei pääse!
Sel ööl, kui sa heitsid magama, siis su naine ilmselt ei tundnud Jeesust?
Me olime koos käinud pikka aega - üle 10 aasta.
Me ei rääkinud kunagi vaimsetest asjadest,
kuigi mul oli vastav taust.
Aga samal ööl oli Jeesus 1-2 tundi enne mind, ilmunud mu naisele.
Ta oli kõnetanud teda ja tõstnud esile ta patususe.
Ja öelnud, et ka heal inimesel on patud, mis pole Jumala ees kõlblikud.
Sel ajal, kui ma magasin, hakkas mu naine palvetama.
Ta küsis Jumalalt, mis jutud need on ja kes neid asju esile tõstab?
Ta sai vastuseks: "Palveta!" Samuti oli taevas tema eest palvetatud.
Teda valmistati ette selleks, mida mina talle samal ööl rääkisin.
On nii huvitav, et samal ööl tahtis Jumal teid mõlemaid muuta.
Tõesti on! Ja see on suur arm, et me mõlemad tulime samal öö usule.
See asi kergendas edaspidi me eludes mitmeid asju.
Mu naisel oli enne kogemus ja nüüd, kui teda peale oma kogemust äratasin,
küsiti mu käest, kas tahan veel ära joosta ja keelduda
peale seda, mida kõike olin näinud?
Nüüd ma ei pidanud enam mõtlema oma sõprade peale
ja sellele, mida nad mõtlevad, kui ma nendega kaasa ei lähe.
Nüüd olin valmis täismänguks, andes kõik Jumalale.
Seejärel olin tagasi oma voodis. Siis äratasin ka oma naise üles.
Ta sai kõigest aru, kuna Jumal oli talle juba varem ilmunud.
Siis hakkasimegi rääkima öistest sündmustest.
See oli teil nii elumuutev öö, et see ei lähe teil kunagi meelest.
Ei! See polnud lihtsalt mingi ilus unenägu, mida öösel näed
ja mille hommikukohvi ajaks juba sootuks unustanud oled.
See püsib kirkana meeles!
See taevas ja igavik - need on meil selgelt meeles.
Su isa, kes seni veel elab, rääkisid sa talle ka?
Öösel kell 3:30 mõtlesime, et võiks mingil ajal isa üles äratada.
Et meil on talle põrutavaid uudiseid.
Läksime varakult isa juurde ja palusime, et võiksime põlvitada laua ees.
Palusime, et ta palvetaks meie usuletuleku pärast.
Peale seda kadusid paljud asjad ära. Mul oli palju viha, kibedust.
Mul oli selja taga 4 päeva joominguid. Kõik katkes koheselt.
Mitte üks tilk enam!
Mu naine, kes oli 17 aastat suitsetanud - ei ühtki sigaretti enam!
Kõik katkes seal samas. Kõik viha. See oli nii vabastav hetk.
Sa oled teinud ka avastuse selles osas, mis on aja jooksu toimunud kogudustes.
Tollal, 90-ndate ärkamise ajal, liikusime mööda kogudusi ringi.
Liikusime 3-4 aastat, nägime suurt ärkamist
ja Püha Vaimuga täitumist.
Kui tulime usule, mõtlesin: "Jee, sama õhkkond!
Astume sama asja sisse ja saan näidata naisele, et selline on usuelu!"
Esimestel kordadel käisime üle Soome mitmetes kohtades.
Sest ind ja tahe olid tugevad.
Tahtsime kõik koosolekud läbi käia, sest need tundusid nii lahedad.
Kuid siis hakkasin koosolekutel mõistma, et kõik on muutunud.
Kogudustest oli kadunud pühadus ja jumalakartus.
Asemele olid tulnud muud asjad. Olin mitmel koosolekul šokeeritud.
Nutsin ja mõtlesin, et mida see tähendab?
Enam polnud seda, mis varem oli.
Nüüd tehakse lihtsalt teatrit, kus inimesed hõiskavad
ja Pühast Vaimust pole enam juttugi.
See muutus oli mulle mõistetamatu.
Nüüd on sellest 3 aastat.
Kuidas sa oled selle vapustuse üle elanud?
Olen õppinud Piiblist aru saama, et me elame lõpuaegadel.
Jeesus küsis, kas Ta suudab leida usku maa pealt?
Kogudustes käies tekib küsimus, kas leidub ka tõelist usku?
Palju on võltspühadust, mis kodudes on surnud ja kuiv.
Aga tore on see, et kõigis kogudustes leidub ka tuliseid õdesid ja vendi.
Kõigis on tuum ja süda. Seda on tore näha.
Jumal pole seotud mingi sildi alla, vaid tegutseb igal pool.
Seal, kus on ehedat palvet ja puhas süda, seal Jumal ka ilmutab end.
Jumal on mitmele prohvetlikule inimesele näidanud,
et Jeesuse tulek on lähedal,
aga Ta pruudi ehk koguduse rüü on plekiline.
Jah, nii see ongi.
Nüüd elatakse seda aega,
kus inimesed ei mõista, et nad peaksid saama õli.
Lamp võib kaasas olla, aga õli pole seal üldsegi sees.
See kontrast on su endagi elus olnud hästi tugev.
Aga avastada seda maailmas ja koguduse elus?
See, mis ma arvan oma suhtumiste kohta,
siis mul on mure oma sõprade pärast.
Tahaksin viia kõik oma sõbrad sinna Taevasse.
Jumal on ilmunud nii tugevalt, et sinna ei minda võltspühadusega,
ega ka mitte omade tegudega.
Ma püüan seda oma sõpradele selgeks teha.
Ma ise ei suuda, aga Jumal suudab seda Püha Vaimu kaudu.
Püüan levitada sõnumit, et saaksin viia sinna võimalikult palju sõpru.
Ja tahan seda teha nii hästi, kui Jumal mulle tarkust annab.
Oled sa saanud ka teatud inimesi selles osas sütitada?
Üksi koos naisega ju väga palju ei suuda,
aga kui see levima hakkab, siis...
Me elame külas, kus elab alla 200 inimese.
Viimase 3 aasta jooksul on paljud sealt tulnud usule.
See on märkimisväärne, et 20 aastat oli meie külas vaikne.
Mitte keegi ei tulnud usule ja Jumal ei ilmutanud end.
Aga Jumal tegutseb ja inimesed tulevad usule.
Nad lähevad ka kuulutama ja on tulised.
Kas palve mõjul või ka muidu on juhtunud ka imesid?
Jah. Võrreldes eelneva eluga on me elu täis imesid.
Enne polnud me elus midagi.
Jumal on meie suhtes palju imesid teinud.
Nendest võib rääkida lõputult. Imesid juhtub ka tööd tehes.
Oleme saanud käia Venemaal ja tihti ka Iisraelis.
Oleme sattunud ka sellistesse olukordadesse,
kus ainult Jumal saab aidata.
Too üks näide.
Toon ühe näite Venemaalt.
Olime seal tunnistamas mitu korda ja tegime seda ka tänavail.
Olime vagunelamuga ühes kohas, kui meid ründas üks noortekamp.
Meil oli 2 väikest last, kes magasid ega kuulnud midagi,
aga ümberringi lärmas u 10 noort, kes loopisid me autot kividega.
Mõistsime, et oleme võõral maal ja võõra kultuuri keskel.
Et meil võib tõesti halvasti minna.
Meil ei jäänud muid variante, kui pea üles tõsta ja hüüda Jumala poole.
Jumal saatis tugeva tuule ja vihma ja kogu see noortekamp jooksis laiali.
Kogu öö sadas ja puhus kõva torm, nii et see kamp ei saanud tagasi tulla.
Täitsa arusaamatu ime.
Me teame, et oleks võinud minna ka halvasti.
Keegi ju võib seletada, et see oli juhus või et ilmaennustus läks täide,
aga me teadsime, et see oli Jumalast.
Need on teid julgustanud, kui olete olnud kas naisega või teistega koos.
Ja on andnud kinnitust, et Jumal tegutseb.
Jumal tegutseb ja Piibel tõotab, et imed ja tunnustähed järgivad neid,
kes usuvad ja see peab meie puhul igati paika.
Aeg on läinud ruttu ja ma palun sul, Janne, öelda vaatajatele,
mida Püha Vaim sulle südamele annab. Palun.
Kõigepealt tahan öelda, et Taevas on reaalne.
Jumal tahab andeks anda kõik meie tehtud pahad teod.
See, mida Taevas nägin - seal on kõigile koht valmis pandud.
Oli ka mulle, aga ma ei võtnud seda vastu.
On koht ka sulle, su sugulastele. Kõigile on koht.
Soovin südamest, et kui seal on olemas pingid ja seisukohad,
et need ei jääks kellegi pärast tühjaks.
Taevasse minnes on kurb näha, kui paljud kohad on tühjad.
Soovin, et sina, kes sa vaatad meid ja mõtled, kas see ikka on tõsi,
siis tea, et minagi mõtlesin, et see ei ole tõsi, et see on jama.
Kuid Piiblist ei saa midagi välja jätta.
See pole vaid mingi üks variant paljude teiste variantide seas,
et ehk see usk, elustiil, head teod või miski muu -
Jeesus on ainus tee, tõde ja elu. Pole muud nime, kelles on pääste.
Ainult Jeesuse nimel paludes, võime saada omad patud andeks.
Aitäh, Janne, et oled avameelselt rääkinud,
mida Jumal on su elus teinud.
Seda eriti 3 aastat tagasi,
kui saite koos naisega öösel Jumalalt tugeva ja elava puudutuse.
Sa saad jagada seda ainust teed ja Jeesuse nime.
Olgu Jumal koos sinuga ja levigu see sõnum teie kaudu Soomes
ja seal, kuhu Jumal teid juhib. Olge õnnistatud!
Suur tänu ja õnnistusi ka sellele TV kanalile!
Hoidkem lipp kõrgel ja pangem kõik mängu!
Tõlge: Raul Jürimaa
Võimalused TV7 toetamiseks: Annetustelefon 900 1777 (7 eur) Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7