ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Seekordne külaline on Luteri kiriku õpetaja.
Tere tulemast Heikki Linnanvirta! - Aitüma!
Enne kui räägime, kuidas on tänapäeval olla Luteri kiriku õpetaja,
uurime, kes Heikki Linnanvirta on?
Kus sa koolis käisid ja oma nooruspõlve veetsid?
Olen sündinud Helsingis, aga lapsepõlv möödus Lappeenrannas.
Mu noorusmaadeks olid veel ka Sotka ja Vuokatti.
Sotkas käisin ka koolis.
Seal sain ka üliõpilaseks
ja olin noorena selline katsetaja-otsija.
Mu noorepõlve elu oli tormiline. Pääsesin nö. järsaku servalt.
Olin valikute ees: kas elan korralikult, suren või lähen vangi.
Jumal tegeles minuga pikka aega, kuni tulin lõpuks usule.
Imestan ikka veel, et olen praegu siin
ja mõtlen, kes minust veel saab? See pole veel selge.
Kas keskkoolis vahel mõtlesid ka, et kas sust ikka saab üliõpilane?
Sel ajal oli kõik ime. Ime läbi pääsesin ka keskkooli.
Ime läbi sain ka üliõpilaseks.
Kui tuli usuletuleku hetk...
Mäletan, kui olin juba usklik ja üks mu sõber ütles mulle,
et olen nüüd Jeesuse laps ja saan elada vabalt.
Ma ise polnud selles kindel,
kuna mul ei olnud mingeid ilmutusi ega nägemusi,
Helistasin oma endisele rootsi keele õpetajale,
kes osavalt ütles mulle:
"Heikki, kas sa oled mõelnud, et kui sa nüüd oled Jeesuse laps,
siis kas sa oled natuke nagu Paulus?" Paulusel oli võimas kogemus.
Siis märkasin, et ka Paulust ja väiksemaid kristlasi vajatakse.
Siis ma suutsin uskuda, et olen Jumala laps.
Päästetud armu läbi.
See elu võib nüüd alata uut moodi. Võin saada uue võimaluse.
See kogemus oli nii vägev, et mäletad seda tänapäevalgi.
Ja see kandis sind ka läbi ülikooliaja.
See kandis tõesti ka läbi ülikooli aja. Õppisin seal ja lõpetasin ka.
Sain ka vajalikud paberid.
Mul oli tarkust valida kirikuajalugu ja Skandinaavia kirikuajalugu.
Põhiained ja kõrvalained olid ajaloo ained.
Nii ma jäin eemale halvimast - eksegeetikast,
vasakpoolsest mõjust, mis sel ajal oli.
Ja see on jätkunud kuni tänase päevani.
Eksegeetika oli väga halb ja lähtus uhkusest.
Ajalugu on midagi, mis põhineb faktidel ja seda ei saa muuta.
Kui ajaloos kasutatakse allikaid, siis teatakse, mis on toimunud
ja me näeme, et kristlik kirik on edasi läinud.
Kirik, mis lisaks katolikule ajale oli ka protestantlikul ajal
väga vilets ja patune kirik.
Ilma Jumala armuta poleks see kirik püsima jäänud.
Ehk siis Jeesus on selle kiriku pea.
Muidu oleks see kirik lihtsalt ära kadunud.
Kõigele vaatamata juhib Jumal kirikut. Kiriku piirid - need on Jumala teada.
Milline oli su esimene töökoht?
Esimene töökoht oli seotud mu praktikakohaga.
Kui ma õppisin Helsingis ja elasin siin,
olin üsna selline nõrk õpetaja.
Kuid siis pääsesin Rootsi asendus-kirikuõpetajaks.
Seal praktiseerisin õpetaja ametit 4 aastat.
See oli hea, et sealsed soomlased hoidsid kõik ühte.
Kõik soomlastest kirikulised kogesid, see on nende õpetaja!
Nad kaasasid mind nii oma argi -kui igapäevaellu.
See oli hea kool.
Õpetaja ametit ei saanud kuidagi teistest kõrgemale tõsta.
Kui õpetaja oli üks seltskonnast, siis teda eriliselt esile ei tõstetud.
Ta oli samuti üks väljarännanute seast.
Kas oli nii, et Rootsi siirdunud soomlastel
oli vajadus olla kaasas usuasjades ja kiriku tegevustes?
See on tõsi. Soomlasi tuli sinna mitmelt poolt Soomest töö pärast.
Nad olid eksinud. Ja nad olid eraldatud vähemuses.
Nad igatsesid seda, mida minagi. Ja meil olid ühised huvid.
Siis sa tulid Soome ja kuhu seejärel läksid?
Pöördusin tagasi oma lapsepõlvelinna Lappeenrantasse.
Seal läbisin kiriku kursused ja sain Karjala kirikuhärra ametisse.
Sain sinna aastal 1988.
Kirikuhärrana tegutsesin kuni koguduse lõpuni.
Töö lõppes 1,5 aastat tagasi.
Nüüd tulin Lohjale ja jätkan ikka kirikuõpetaja ametis.
Seda valmistumise aega on olnud üle 30 aasta?
Olen tööea poolest tõesti juba vana õpetaja,
aga samas ei tunne end veel vanana, nii et mine tea, millal see juhtub.
Sa mainisid oma metsikut noorust.
Et siis oma loomuse poolest sa ei lange rutiini,
vaid oled otsija ja otsid sügavamalt?
Mul pole tüüpilist kirikuõpetaja tausta.
Mul polnud selline noorus,
kus mind oleks kasvatatud kristlike väärtuste järgi.
Mu elu oli tormiline ja rahutu.
Ja seetõttu saan ka tunnistada inimestele,
kes on rahutud, viinajoojad ja muidu hälvikud.
Nad teavad, mis selle taga on.
Seepärast see ei üllata ega hirmuta mind.
Nad on samasugused inimesed, kel on võimalus koju tagasi tulla.
Ja leida Jeesus ükskõik, mis eluperioodil.
Kas Soomes on usklikuks olemisest mõeldud vääral moel?
Et usklik on tõsine isik, kes ei või naerda ja olla rõõmus.
Kuigi Piibel ütleb, et rõõm Jumalas on meie tugevus.
Ikkagi peab olema teatud määral selline kurb ja tõsine.
Kuskilt see tuleb, et seda räägitakse kiriku, õpetajate ja teenistujate kohta.
Mida kurvem oled, seda vagam välja näed. See on viga!
See johtub sellest, et meile pole sisestatud rõõmu.
Meid on rohkem õpetatud nii, et mure, mure ja veelkord mure kaudu
pääseme kunagi Taevasse siit murede orust.
See on tõsi, et muresid tuleb ilma palumatagi väga palju.
Aga Jumal on tulnud, et võiksime kogeda rõõmu Temas.
Et südames saaks alati olla rõõm ja rahu.
Me tegelikult ei julge avaldada oma tundeid,
sest need on kuuldavasti valed ja ohtlikud.
Sestap ei saa kristlased oma tundeid väljendada.
Minu meelest saab kõik alguse jumalateenistustelt ja mujalt,
aga minu meelest on paljud jumalateenistused päris nürid.
Neil, kes teevad kõike liturgia järgi
ja oskavad laule, mida lauldakse seistes -
neil võib ehk isegi olla tore,
aga on mõned, kes igatsevad kuulda:
"Täna on päästepäev, võta Jeesus vastu!"
Kohas, kus öeldakse vaid: laulame, palvetame ja õnnistame.
Nendel asjadel tegelikult pole kohta.
Piiblis öeldakse, et me eksime,
kui ei tunne Jumala Sõna ja Tema väge.
Kas Luteri kirikus on need mõlemad asjad ununenud?
On. Varem unustati nende vägi,
aga nüüd on unustatud ka Jumala Sõna.
Sest paraku on Piibel kiriku juhatuse jaoks hüljatud raamat.
Olen märganud mitmeid kordi, et me peapiiskop ei usu Piiblit.
Helsingi piiskop ei usu samuti Piiblit.
Teised loevad igasuguseid teoloogide väitekirju
ja muud kirjandust.
Aga Piibel, selle ajalugu, pääste ajalugu, on täiesti unustatud.
Pääste ajalugu ongi ju kõik
alates 1 Moosese raamatust Ilmutuse raamatuni
Mida me peaksime ikkagi tundma, et ammutada sealt ka Jumala väge.
Jumal päästab ja kõnetab meid selle kaudu.
Kui keegi ütleb, et tema Jumal on keegi muu, kui Piiblis olev Jumal -
kui seda ütleb kirikuõpetaja või peapiiskop, siis ta on valeõpetaja!
Teda peaks sel juhul ametist kõrvaldama.
Luteri kiriku põhirõhk on jumalateenistustel,
aga Püha Vaimu tegevus seal ei kajastu.
Inimeste jaoks, kes praktikas ei saa kogeda
Jumala headust, armastust ja Püha Vaimu ilmumist,
on see raamat surnud. Sealt ei tule midagi.
Kui vaadata Soome ja Põhjamaade kirikuajalugu,
siis üldine olukord oli selline, et toimus äratusliikumine.
Mitte traditsiooniline liikumine, nagu tänapäeval on.
Seal, kus oli äratusliikumine,
olid kirikus ka tundeilmutused ja jutlused.
Mida siis tehti?
Kui tekkis liiga kõva lärm,
siis kõige suuremad jutluse segajad viidi natukeseks õue külma kätte.
Kui nad rahunesid, võisid tagasi tulla.
Kõik toimis hästi.
Vaimuelu ja Jumala mõju oli see, et kogudus elas
ja sealt hakkaski see suur ärkamiseaeg.
Vaadati, et kõik saaksid seal tegutseda.
Hilja Aaltonen ütles, et noorena kirikus käies
oli kiriku põrand pabereid täis - salvrätte, mis pisaraist märjad.
Tänapäeva kiriku põrandailt võib leida vaid kommipabereid,
ehk siis olukord on muutunud.
Endistel aegadel Jumala Sõna puudutas.
Täna peaks me kirikute piiskopid ja õpetajad iseendale otsa vaatama.
Meie kirikud peaksid olema jutluste kirikud.
Igas kirikus peaks jutlustatama ja õhutatama inimesi meeleparandusele,
kui inimene on usklik.
Kui ei ole usklik, siis õhutatakse tulema usule.
Paljudes kirikutes aga sellist jutlust täna enam ei kuule.
Seetõttu on endalgi natuke raske inimestele öelda,
et tulge kirikusse, tulge jumalateenistusele!
Raske on kutsuda, kui just ise ei jutlusta.
Kui aga ma ise või keegi teine, neile tuttav isik, jutlustab,
siis nad kuulutavad Jumala Sõna ja Jeesusest lähtuvat päästet.
Kirik on selleks, et saada sealt Jumala jõudu ja väge,
et see puudutaks meid ja puhastaks me pattudest.
Ja kingiks meile õige elu.
Kui seda kõike kirikust igal pühapäeval ei saa,
siis kuidas saaks öelda inimestele: "Tere tulemast kirikusse!"?
Kui, siis ainult aega veetma ja nootide järgi ilusaid laule laulma.
On olnud juhtumeid, kui inimesed on tulnud esimest korda usule
ja siis neile soovitatakse minna kogudusse.
Kuidas saab neile seda soovitada, kui pole kedagi, kes neid vastu võtab?
Äratus peaks algama suurest kirikust.
On selline suhtumine, et teie minge, kuna meie väljaõpe on olematu.
Selline on olukord.
Meie kirikust puudub selge hääl.
Seda häält ei saa teha väike õpetaja, ega ka tavaline vaimulikkond.
See hääl ja Jeesuse hääl peaks kostuma just juhtkonnast.
Peapiiskopilt ja piiskoppidelt!
Kui see hääl on kirikust kadunud, on see kirik mõttetu kirik.
See juhib inimesi otsima elulisi asju kas teistest kogudustest
või siis elama üldse iseseisvat elu.
Ja sel juhul on Luteri kiriku aeg varsti läbi.
Luteri kirik on teatud moel institutsioon
ja lisaks veel ka riigikirik,
kus nn nabanöörina on veel kirikumaks.
Kuhu maani on see liit mõjutanud asjade arengut?
See kirikumaks või liikmemaks. Kust see tuleb?
Piiskopid ja peapiiskopid võitlevad ja kardavad,
et need maksud lõppevad.
Seetõttu oleks oluline, et kiriku maksusüsteemi uuendataks.
Minu soov on, et kirik ja riik lahutataks endisest enamal määral.
Kui toimub kiriku jagunemine, siis see võiks toimuda üsna varsti.
Sest tänu paljudele õpetajatele usuvad inimesed jumalat,
kes polegi Piibli Jumal.
Või nende jaoks pole Jeesus Jumala poeg.
Nad usuvad millessegi muusse, mis ei vii taevasse ega päästmisele.
Seepärast soovingi, et kirikus toimuks midagi radikaalset.
Mida kiiremini, seda parem!
Iga Jumala Sõna kuulutaja üle mõistetakse kohut eraldi,
kui küsitakse, kuidas nad oma ametit on pidanud.
Nii et kui mõelda koguduse juhtide ja vastutuse kandjate peale,
kes juhivad inimesi vales suunas ja eksitusse,
siis nende kohtuotsus saab olema karm.
Jah. Sellest kirjutatakse palju ka Hesekieli raamatus.
Preestritest, kes on kaotanud õige tee jne.
Kui sain õpetajaks, siis teadsin, et vastutan ise Jumala ees.
Seetõttu olen püüdnud ka lapselikus meeles kujutada ette,
et kui Jeesus tuleb tagasi või on tegu maailma lõpu või mu oma elu lõpuga,
et siis ma saan võtta Jeesuse käest kinni.
Ma tunnen oma Päästjat ja Venda ning pääsen koju!
See pole mingi piiskopi, kirikkonna või preestri käsi!
See on Jumala Poja käsi, kes ütleb: "Tere tulemast koju!"
Kuna aga Jeesus pole paljudele kirikuõpetajale tuttav,
ongi hirmus sattuda elava Jumala kohtu ette.
Sest usku ei ole
ja kuigi on antud võimalus, on seda valesti kasutatud.
Sa oled olnud vastuvoolu ujuja
ja hoidnud kinni algupärasest arusaamast,
mida tähendab usk Jeesusesse.
Seetõttu oled ka kogenud, et su seisukohti pole heaks kiidetud.
Kuidas sellega on läinud?
Meis kõigis on mingil määral uhkust.
Töö saamine ja edasiliikumine õpetaja ametis
oli aastaid tagasi mu igatsus.
Vaadates seda, et olen praegu 59 aastane,
siis 33 aastasena olin ma õpetaja ameti tipus.
Olen saanud seda nautida rohkem kui vaja.
Kui Jumal lubab, on mul veel 6 aastat olla õpetaja ametis.
Olen mõelnud, et nüüd on aeg rääkida,
mitte siis, kui olen juba pensionil.
Veel ametis olles saan rääkida, et meil on veel palju tööd.
Töö peaks algama tipust - peapiiskopist ja Helsingi piiskopist.
Et kas nad ikka õpetavad Piibli ja tunnistusraamatute järgi,
või on nad loobunud usust?
Olen seda meelt, et ma ei soovita nende õpetusi kellelegi usklikule
ega sellele, kes igatseb Jeesust oma päästjaks.
Siin nad on kindlasti valeõpetajad.
Kas meedia ka aitab kaasa siin? Milline on meie üldine liin?
Kas see on rahvusvahelise malli järgi?
Et nad ei räägi paha, ega räägi ka, et nad räägivad Piibli vastaselt.
Kirik ja ka riik sülelevad kultuuriinimesi
ja riigi ning kiriku eliiti.
Nemad on ühes paadis. Ja nad toimivad koos.
See näib ilusana, nad korraldavad kontserte
ja peavad erisuguseid päevi.
Poris peetakse vestluskoosolekuid ja kõik on siin üksmeelel.
Nad unustavad selle, milleks kirik tegelikult on maailmas.
Kirik peaks olema opositsioonis riigi ja võimukandjate suhtes.
Kirikus peaks olema südametunnistus,
mis ütleb, kui ühiskond eksib; et siin oleme eri meelel.
Üks näide on see,
et Lähis-Ida on tulevase maailmalõpu üks kuum punkt.
Ja samas küsitakse, kust saab Soome välisminister teavet?
Ta saab seda ühelt araabia piiskopilt, kes on õppinud Soomes.
Ja tema on Soome liberaalse kiriku vormitud preester.
Et ülevalpool tegevused on mingid kokkuleppelised,
mis inimestele sobib.
Aga need pole Piibli ja Jumala tahte kohased.
60-ndatel ja ka 70-ndatel kuulsin minagi jutluse lõpus,
kuidas õpetajad palvetasid Iisraeli eest.
Nüüd pole mitmedki õpetajad seda aastakümneid teinud.
Jah. Olevat olemas isegi "soovitus", et Iisraeli eest ei pea palvetama!
Paljud soomlased on sellel meelel, et juudid on süüdi kõikides hädades.
Aga KarjaLohja kirikus siiski palvetatakse Iisraeli eest
ja palvetatakse nii kaua, kuni mina seal õpetaja olen!
Seda ilma igasuguste tingimusteta. Meil on võlg Iisraeli maa ja rahva ees.
Kui rääkida ajaloost, siis Jumal ja ajalugu viivad meid lõpu poole.
Iisraelil on tähtis koht maailma ajaloos.
Ennekõike päästes.
Kui juudid leiavad Jeesuse enda päästjana.
8-9 % noortest käib leerikoolis.
See on aeg, kus kirik saab neile sisse "süstida" just õige sisuga asju.
See asi on ilmselt veidi murenenud.
See leerikool on tunnete laager.
Sealt saab hea tunde, muusika ja kogemuse.
Aga õpetus peaks olema Piibli ja tunnistusteraamatute pärane.
See õige õpetus, mis on meie usu aluseks.
Olen veel märganud, et me Karja Lohjal õpime ka
armastusega ja kooskäimisega seotud asju.
Häid ja Jumalale kohaseid variante.
Siis selliseid asju peetakse paljudes Soome leerikoolides vanaaegseteks.
Kuigi see on see, mis kaitseb elu.
Üldine seksuaalsuse väli on selline, et kirik on eksituses.
See ei tea asjast üldse mitte midagi, kuigi seks on rõõmus asi,
aga piiskopi poolt seda rõõmsana ei näe.
Armastuse tähendust on muudetud ja moonutatud nii palju,
et see pole enam see, millest Piibel räägib.
Ei. See armastus, mis on Jumala ja inimese vahel,
armastus meie suhtes, inimeste vaheline armastus,
abielus mehe ja naise vaheline armastus,
mis on pärit juba loomisest saadik, on loodud Jumala tahte järgi,
et maailm sel moel edasi areneks,
kõik see on koos Piibli hülgamisega hüljatud.
Õpetatakse hoopis,
et armastage seda, mis teile meeldib! Kõik on lubatud ja vastuvõetav!
See on näha perede, kodude ja noorte eksimistes,
halvas enesetundes ja juurteta olekus, kus kellelegi ei saa loota.
See on olukorras, kus kõik on lubatud.
Meie kirikus ütles Jeesus mitu korda: "Mine ja ära enam tee pattu!"
Laps, sinu patud antakse sulle andeks.
Tänapäeva inimene aga ei tunne süüd halbade tegude ja mõtete tõttu.
Nad ütlevad: "Kõik on ju lubatud!"
Siin on tähtis inimese vaimse ja hingelise puhastuse viis.
See on eemaldatud.
Kui palju parem oleks öelda,
et sina oled teinud valesti inimeste ja Jumala ees.
Sul on võimalus seda kahetseda.
Ja kui sa seda kahetsed, siis saad oma patud andeks Jeesuse nimel!
Ehk igapäevane puhastus Jeesuse vere väes on parem,
kui paljud teraapiad, mida tänapäeval soovitatakse
ja mis maksavad suuri summasid.
Selle peale peab ütlema aamen!
Heikki, aga nüüd ehk ütled paari minuti jooksul televaatajatele,
mida Jumal sulle Vaimu läbi annab. Palun!
Kallis sõber! Aitäh, et vaatad seda saadet.
Saan sulle rääkida tähtsaimatest asjadest, milleks on:
Pääste ajalugu on see ajalugu sinu suhtes, et Jeesus leidis sind.
Ta igatseb su järele, armastab sind ja hoolib sinust!
Ta hoolib sinust nii palju, et Ta tahab alati olla koos sinuga.
Sa pääsed Jeesuse juurde, kui palud:
"Tule Issand Jeesus, anna mu patud andeks.
Puhasta mind kõigest valest!
Ma tahan sellist elu, mis on täis rõõmu, rahu ja armastust.
Ja Jumal, kui ka tulevad rasked ajad, siis tänu selle eest,
et me tuleme Sinu abiga läbi kõigist takistustest.
Jeesus, tänan Sind, et saan olla Su lähedal nüüd ja alati!"
Jumal õnnistagu ja hoidku sind.
Jumal kirgastagu su palet ja olgu sulle armuline.
Jumal tõstku oma pale su üle ja andku sulle oma rahu.
Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel, aamen.
Jeesus on koos sinuga.
Aitäh Heikki, et saime pool tundi koos sinuga vestelda
sinu elust ja sinu avastustest, sinu kogemustest.
Oleme saanud rääkida praegusest murettekitavast olukorrast
Soome Luteri kirikus.
Jääme palvesse ja anname sellegi taaga Jumalale,
kellel on kindlasti plaan see asi korda ajada.
Palju õnnistusi sulle kõiges, mida sa teed!
Vaatasid just saadet ISANDA LAUAS.
Kui see saatesari on sind puudutanud,
võid toetada Eesti TV7 tegevust!
Võid helistada telefonil 900 1777 Kõne hind 7.
Või teha annetuse ka ülekandega!
Meie pangaarvete numbrid on näha aadressil www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa