Tervetuloa Isännän Pöydässä ohjelmaan.
Jumalan ihmeelliset teot näkyvät näissä ohjelmissa -
Tämäkään ei tee poikkeusta -
vaan näemme miten Jumala on pyhä ja suuri. Hänellä ei ole rajoja.
Tervetuloa Pertti Palomäki. - Kiitoksia.
Nimesi viittaa pohjalaiseen nimeen. Sieltäkö olet?
Kyllä vaan. Olen Ilmajoelta Huissin kylästä alun perin.
Siellä synnyin ja kasvoin 18-vuotiaaksi, -
jonka jälkeen perheemme muutti kirkonkylään.
Kasvoin perheessä, jossa oli 13 lasta.
Olin toiseksi vanhin ja Jumalalle kiitos kasvoin kristityssä perheessä.
Siellä on monenlaisia kokemuksia ja sanoisin, -
että koko elämä on muodostunut käännekohdista.
Ensimmäinen oli se, että 4-vuotiaana -
vanhempani olivat uskovia ja seura- kunnassa oli vanhemmistoveli, -
joka oli hyvin sairas ja tiesi muuttonsa tulevan hyvin pian.
Hän kutsui isäni kylään ja isä otti minut mukaan -
pienen poikansa, muistan tapauksen kuin eilisen päivän.
Mentiin hevosella ja reellä talvella.
Kun vanha mies makasi vuoteella ja menimme sisään -
pieneen ainoaan huoneeseen koko talossa, -
näki minut ja kutsui vuoteen viereen ja pyysi polvistumaan.
Hän siunasi minut ja lauloi hengellisiä lauluja.
Muistan niitä. "Paula on rikki ja lintu on pois."
Lähdettyämme muutaman tunnin kuluttua hän muutti ajasta iäisyyteen.
Sait ensimmäisen siunauksen tulevaan elämääsi.
Kyllä ja voisi sanoa, että -
on tärkeää tehdä lapsityötä -
siunaamme ja ohjaamme heidän elämäänsä ja kerromme -
hyvin varhain tosiasiat iäisyydestä ja Jumalasta.
Olit silloin vasta muutaman vuoden ja muistat sen täysin -
laulut ja muut niin ne taltioituu pienen lapsen mieleen -
niin että hallitsee koko loppuelämää.
Se tunne, jonka siinä sain on merkillinen ja kantanut koko elämän.
On koteja, jossa lapsilla on dramaatti- sia, päinvastaisia kokemuksia, -
jotka taltioituu ja vaikuttaa elämään negatiivisesti.
Yksi tekijä meillä Suomessa kuin muuallakin on, -
että lapset kasvavat ympäristössä, jossa on -
ympäristön paine väärään suuntaan.
Rakkaudettomuus ja traagiset tapahtumat piirtää syvät haavat.
Kyllä ja täytyy sanoa, että vaikka meitä oli 13 lasta -
rakkautta riitti kuitenkin meille kaikille.
Kun ajattelee, että 13 lasta tänä päivänä -
niin siinä kivi hioo kiveä.
Kun joku tuli käymään meillä ensimmäisen kerran ja kysyi:
"Paljonko lapsia oikein on?"
Äiti tapasi vastata: "11 tusinaa." eli yksi toista tusinaa.
Aivan. Oliko lapsena muita tällaisia -
samantapaisia kokemuksia.
Muistan, kun opin lukemaan niin luin tietysti Raamattua.
Muistan heinäpellolla ojanpyörtäneitä haravoidessa näin kyykäärmeen.
Meinasin lyödä hengiltä haravalla, mutta se pääsi karkuun.
Illalla kotona luin Raamatun alusta kohdan -
kuinka Jumala sanoi, että olet murskaava käärmeen pään.
Lapsen uskolla rukoilin, -
että näin on kirjoitettu, että auta huomenaamulla -
saan tehdä mitä Raamatussa sanotaan. Kävi niin, -
että aamulla heinäpellolle mennessä -
hyppäsin kärryiltä ja menin sinne, missä olin nähnyt käärmeen.
Varmasti käärme ei ollut odottanut mutta siinä se oli -
näin sen ja sain tehdä mikä oli haaveena.
Työnä se ei ollut merkittävä, -
mutta merkittävä oli se, että Jumala vastaa näihin rukouksiin.
Vaikka ne tuntuvat vähäpätöisiltä ja merkityksettömiltä.
Jumala näytti, että olen olemassa.
Samalla näytti, että mitä Sanassa on. Hän valvoo Sanaansa.
Hän opetti, että muissakin asioissa Hän toimii Sanansa mukaan.
Nimenomaan se, että siinä oli lapsen usko. - Aivan.
Miten elämäsi ohjautui nuorena näiden kokemusten jälkeen.
Opiskelin ja seurakunnassa oli pyhäkouluja -
joka pyhäpäivä. Siellä tuli käytyä ja opittua näitä asioita -
tuntemaan syvällisemminkin.
Myöhemmin olin mukana leirityössä -
ei vain leiriläisenä vaan myös auttamassa.
Mutta täytyy sanoa, että vanhempana tein niin, -
että lensin omalla lentokoneella leirin yli ja pudotin karamelleja.
Se oli myöhemmän ajan leirikokemus. - Aivan.
Milloin voit sanoa, että uudestisynnyit?
Milloin Jeesus tuli elämäsi Herraksi kokonaan?
Se juontaa alkunsa lastenleireistä.
10-vuotiaana tunsin, että haluan lähemmäksi Jumalaa.
Siinä rukoiltiin -
ja sain kokea, että Jumala ei ole minua hyljännyt -
ja haluaa olla lähelläni ja ohjaa elämääni.
Kävin myös kasteella -
ja siltä ajalta on hyvät hengelliset kokemukset. - Aivan.
20-vuotiaana menit armeijaan niin säilyikö uskosi -
armeijassa, joillakin menee alaspäin. Miten kävi sinulle?
Ennen armeijaa tein seurakunnassa nuorten askartelutyötä.
Se oli hyvä pohja, sai kertoa lapsille ja nuorille hengellisistä asioista.
Armeijassa yhden toisen alokasveljen kanssa -
heti ensimmäisellä viikolla kävi niin, -
että radiossa kuulutettiin Raamattupiiriä.
Sanoin, että mennään. Vanhemmat uskovaiset sotilaat -
sanoivat: Älkää menkö, pastori on pimeä ja juoppo ja valehtelee.
Ei kannata mennä. Sanoin, että se on Raamattupiiri mennään, -
otettiin Raamatut mukaan.
Noin 5-6 sotilasta ja sotilaspastori.
Kun mentiin Raamatut kädessä -
niin muut ihmettelevät: "Ketä nämä on Raamatut kädessä?"
Sotilaspastorillakaan ei ollut Raamattua.
Hän kertoi tiettyjä juttuja, mutta totesimme, -
että ne ei ole Raamatun pohjaisia.
Keskusteltiin siitä, että me olemme toista mieltä.
Raamatussa lukee sillä tavalla ja se luettiin.
2 kertaa oltiin Raamattupiirissä.
Kun toinen tilaisuus oli lopussa niin sotilaspastori ilmoitti, -
että seuraavalla kerralla en ole mukana, olen muissa hommissa -
alokkaat se ja se vetävät tätä Raamattupiiriä.
Me vedimme Raamattupiiriä ja se kasvoi suureksi -
siellä oli kymmeniä ja oli hyvin hedelmällistä aikaa.
Kun kymmenet tulivat uskoon ja heidän elämä muuttui -
he veivät koteihinsa ja perheisiinsä -
niin et tiedä kuinka monta hengellistä lasta syntyikään.
Hengellisessä työssä ei koskaan tiedä -
kuinka kauas se hedelmä kantaa.
Se on eteenpäin kantavaa. Kuulijat vievät eteenpäin.
Jumalan siunaama työ.
Miten elämäsi ohjautui, opiskelit ilmeisesti Vaasassa.
Ilmajoella tietyn aikaa, sitten Kurikassa -
ja Vaasassa korkeakoulun kursseilla ja myös opettajana.
Mille alalle menit?
Viimeiset opiskelut olivat taloustieteitä -
mutta rinnalla opiskelin aero- ja termodynamiikkaa.
Termodynamiikka muodostui elämäntehtäväksi.
Työelämäsi ohjautui näiden asioiden sisälle.
Kyllä, jossakin vaiheessa perustin firman, -
kehittelin lämmöntalteenotto laitteita -
sain muutamat patentit ja Jumala siunasi työtä aika hyvin.
10 v. tein sitä ahkerasti.
Entä siviilielämäsi, menitkö naimisiin?
Kyllä, 1 1/2 v. armeijan jälkeen menin naimisiin -
meillä oli 5 lasta -
mutta pistän omaksi syykseni, että avioliitto kariutui -
ja muutin Viroon työelämään.
Olet ollut 2 v. eläkkeellä ja siellä eläkkeeseen saakka.
Kyllä lähes eläkeikään asti.
Olet jatkanut samoja bisneksejä.
No, Suomessa en tehnyt enää paljon -
sähköalan oppikin on aika pitkällä -
sitä alaa tein Suomessa vähän.
Koska olin sillä pitkään, niin opin kielen -
mielestäni aika hyvinkin.
Uskovaisena yrittäjänä -
millaisia havaintoja teit Viron kansasta
ja kristillisyydestä Suomeen verrattuna?
Mikä näkyi selvästi oli se, että kun itsenäisyys oli tulemassa ja kun se tuli
niin ihmiset olivat kirkoissa, oli pitkiä rukoushetkiä.
Kun ihmiset vapautuivat kommunismin kahleista -
palvelivat tosissaan Jumalaa.
Mutta aika nopeasti alkoi luisumaan ja on tänään aika pahassa tilanteessa.
Tuli ilmeisesti rahan nälkä.
Jumalan Sanan nälkä väistyi, tuli rahan nälkä.
Kun he pääsivät kiinni länsimaiseen systeemiin -
eikä siitä ollut kokemusta, niin se karkasi käsistä -
rahalle tuli suuri merkitys ja siitä tuli todellinen epäjumala -
ja muu unohtui ja siitä on hyvin pahat seuraukset tänäänkin.
Talouselämässä tuloerot ovat jakautuneet, -
ne on aika suuret.
Joillakin menee hyvin ja jotkut näkevät nälkää.
Millainen virolainen työntekijä on suomalaiseen verrattuna?
He olivat ihan kunnollisia -
ja täytyy sanoa, että jossain mielessä yrittivät vielä enemmän -
kuin keskimääräinen suomalainen. Oli sisua, koska olivat vapautuneet -
ja halusivat päästä nopeasti eteenpäin. Se oli moottori.
Miten näet, kun Jumala oli kanssasi koko ajan -
vaikka olit yritysjohtaja ja yrittäjä -
niin millaisia Jumalan ihmeitä oli 20 v. aikana Virossa?
Tuleeko joku mieleen?
Oli monia merkillisiä tapahtumia, -
koska en ole koskaan luopunut Jumalasta -
Yksi merkillinen tapaus on sellainen, -
että suuressa tehtaassa tein suunnitelman muutoksista -
ja siellä oli suuri liukuovi, -
joka painoi lähes 2000 kg.
3,5 - 4 m korkea ja kulki junan kiskoilla edestakaisin.
Ylhäällä oli ohjarit ja se piti poistaa.
Varoitin miehiä: "Kun otatte ohjarit pois, varokaa.
Alle jäänyt on pannukakku, jos tämä kaatuu, ei jää mitään.
Kun otin käden pois ovesta huomasin, että se kaatuu päälleni.
Seuraavaksi muistan, että olin ilmassa -
jalat ovea kohti, pää pois ovesta lensin poispäin enkä koskettanut maata.
Edessäni näin rautaisia pöytiä -
pelkäsin lyöväni pääni pöydän jalkoihin.
Yht'äkkiä toppasi, koska ovi kaatui kengän kantapään päälle ja jarrutti.
Mitään ei tapahtunut, jalkaan ei tullut mitään.
Se ei loppunut siihen, koska se oli vaarallinen tapaus -
niin turvakameroista tehtaan johtaja katsoi homman -
soitti ja sanoi, että jotain merkillistä on tapahtunut.
Yksi kuva on, että olet ilmassa täysin maasta irti -
jalat ovea kohti, pää poispäin, mustat vaatteet päällä -
mutta sinun ja oven välissä on toinen näköisesi täysin valkoinen. - Aivan.
Täytyy sanoa, että siinä oli Jumalan ihme.
Siinä oli enkelit välissä.
Miten koit kun oli näin valtava tapahtuma.
Se ensimmäinen kokemus jo lapsena -
on käännekohta elämässä ja tämä myös on voimakas käännekohta.
Kyllä Jumala pitää huolen omistaan -
jokin tarkoitus vielä, koska minun pitää elää.
Tuskinpa jätti kylmäksi firmaa, joka katsoi kuvia.
Kyllä sitä ihmeteltiin. - Herra voi sitäkin kautta -
viedä evankeliumia eteenpäin. - Kyllä.
Sinulla oli käännepiste, kun jäit eläkkeelle 2 v. sitten -
jolloin tuli muutos elämääsi. Mitä silloin tapahtui?
Eläkkeelle jäädessä, kun meillähän on Virossa talo -
olen uudestaan naimisissa -
kun käyn siellä usein ja oli tarkoitus jäädä Suomeen asumaan -
niin otin yhteyttä Jussi Latvalaan siskoni kautta, -
että voisin viedä sinne jonkun kuorman.
Ensimmäisen kuorman jälkeen Jussi soitti ja sanoi:
"Pitäisi tuoda ruokaa, on lastenleiri Ikaalisissa."
Otin ruokaa läheltä Helsinkiä -
vein lastenleirille ja Jussi soitti jo matkalla ja sanoi:
"Ohjaaja ei päässyt tulemaan ja Hanna on sairas, loukkasi jalan.
Onko sinulla mahdollisuus jäädä leirille." Sanoin: "Kyllä."
Lähellä leirialuetta Jussi soitti taas ja sanoo:
"Mulla on 40° kuumetta, lupasit jäädä ja jäät nyt yksin."
Siitä alkoi leirityö kuten kerroin aikaisemmin, -
että olin heittänyt vain karamellia ilmasta lastenleirillä.
Mutta se oli ihan hyvä kokemus.
Leirillä oli venäläisiä lapsia -
ja juoksee päin seinää eikä silmäkään värähdä. - Aivan.
Nyt olet ollut vahvasti mukana tuossa "Idäntyö ry:ssä" -
joka palvelee Narvassa olevia ihmisiä. Eikö niin?
Kyllä, Itä-Viron maa on se pääkohde.
Myös Liettuaan ja Latviaan. Meillä menee niin paljon tavaraa läpi, -
että yksin Itä-Viro ei riitä -
muutaman kuukauden aikana yli 300 m³ kuukaudessa.
Suuri määrä, myös ruokaa merkittävä osuus -
Lähes joka viikko 100 m³. - Joo, merkittävä osuus.
Mutta se, että tavaran kuljetus sinänsä -
ei ole se pääasia.
Yksi esimerkki. Viime kesänä järjestettiin lastenleiri.
Pyrittiin saamaan vähäosaisia lapsia, jotka eivät voi osallistua -
koska täytyy maksaa 100 lapsesta, -
että saa viedä seurakunnan järjestämälle hengelliselle leirille.
Oli tarkoitus 500 ja todellisuudessa 500 saatiin leirittää.
Ensin isosia yli 50, joiden kustannukset maksettiin.
Sitten oli kaksi osaa, joissa oli lapsia.
Ensin 250 ja seuraava erä 200.
Monet lapset olivat ensimmäistä kertaa leirillä -
eivät tienneet Jumalasta mitään. Olin organisoimassa systeemiä -
koko leirijärjestelmää ja kävi niin, että yhtä-äkkiä selvisi, -
tuli suuria ongelmia vartiomiesten kanssa, heitä ei voitu ottaa sinne.
Saatiin vain porttivahti ja oli hyvä, että saatiin hänet.
Ensimmäisen leirin aamuna murehdin, -
että kuinka selvitään, koska osa lapsista juoksee mistään välittämättä.
Yksi paikallinen uskova sanoi silloin: "Näin ihmeellisen näyn. -
Kun tämä leiriranta on tässä meren ääressä -
toisella puolella on metsä ja yläpuo- lella oli koko alue täynnä enkeleitä -
tuliset miekat ulospäin. Se oli merkillistä.
Ajattelin, että ehkä selvitään. Yksi suomalainen tuttava tuli -
ja he eivät puhu samaa kieltä ja hän kertoi täysin saman jutun.
Täytyy sanoa, että enkeli vartio oli hyvin tehokas.
Oli hyvä, että oli porttivahti. Jos enkeli olisi siellä, olisi se ollut -
vähän liian häikäisevää, mutta se oli tavallinen ihminen.
Enkel vartio oli niin tehokas, että esim. sääskiä ja kärpäsiä ei ollut.
Ihmeteltiin, miksi ei ole sääskiä ja kärpäsiä.
En ole koskaan nähnyt niin kilttejä lapsia, mukana antaumuksella.
He olivat vaikeista olosuhteista ja kokivat sellaista rakkautta, -
jumalallista rakkautta.
Jumalan Pyhä Henki oli paikalla koko ajan -
nähdään hedelmä mitä tapahtuu, kun Pyhä Henki on paikalla. - Kyllä.
Ilo, lepo ja kaikki saa olla Herran rakkauden kohteena.
Leiristä muodostui rukousleiri. - Aivan.
Se oli jaettu 8-10 lapsen ryhmiin -
ja 1 tai 2 ohjaajaa ryhmässä yhdessä huoneessa.
Monet kun kuulivat ensimmäistä kertaa niin he halusivat rukoilla.
Aloitettiin iltarukouksesta ja siitä muodostui joka iltainen pitkä rukous.
Lopputuloksena nämä Jumalasta tietämättömät lapset -
rukoilivat isänsä, jota eivät olleet nähneetkään ja äitinsä puolesta -
sisarien ja veljien puolesta, eivät itsensä puolesta -
vaan murehtivat ympäristöstä. He oppivat rukoilemaan.
Miten Narvan alue on muuttunut, kun olette olleet siellä vuosia.
Sieltä on tullut muutama kirje, jossa lapset kirjoittavat -
merkillisiä vastauksia siitä, -
että kun he menivät leiriltä kotiin, he saivat sieltä lasten Kuvaraamatun -
venäjänkielisen ja kodissa kertoivat ensimmäiseksi, -
nämä jotkut, jotka kirjoittivat, että ovat tulleet uskoon -
ja oppivat tuntemaan Jumalaa. Jännä lukea kun joku kirjoittaa -
kuinka äitikin on alkanut lukea lasten Raamattua ja muuttunut.
Isä on käynyt joskus ja tappelevat kovasti -
mutta nyt näyttää muutosta tapahtu- neen. Näin lapset kirjottavat.
Jouluksi saatiin toimittaa heille Uudet Testamentit ja Psalmit.
Äidille ja isällekin on enemmän lukemista.
Näkee konkreettisesti sen, mitä Jumala tekee tänä päivänä -
kun häntä aidosti huudetaan avuksi. - Kyllä.
Pertti, puoli tuntia on kohta vilahtanut -
ja pyydän kertomaan katsojille, mitä Jumala johdattaa sanomaan.
Ole hyvä. - Rohkaisisin kaikkia katsojia siihen, -
että voimme luottaa Jumalaan.
Olisi paljon tapauksia kerrottavana Jumalan johdatuksesta -
ja avusta tässä työssä, mutta jokaisella on hyvä Isä taivaassa -
niin kuin Jeesus opetti. "Isä meidän, joka olet taivaassa."
Jokaisella on hyvä Isä taivaassa.
Kun muistamme sen ja meillä on "on line" suora yhteys ylöspäin.
Kiitos Pertti, että olet kertonut, mitä Jumala on tehnyt elämässäsi ja -
miten olet nähnyt, että kun autatte Virossa, Liettuassa ja Latviassa -
millä tavalla siellä ihmiset saavat kokea ilon, kun viette ruokaa -
ja vaatteita, kerrotte Jeesuksesta niin tämä on kantanut myös -
teitä palvelijoita ,mutta näette myös sen hedelmän. - Kyllä.
Se hedelmä menee eteenpäin. Tiedän, että näistä lapsista tulee -
vielä monista Sanan julistajia.
Herra siunatkoon tätä Idän työtä Virossa ja Baltian maissa.
Ohjatkoon teitä ja antakoon iloa tässä työssä.
Totisesti, kiitos.
Olet juuri katsonut "Isännän Pöydässä" ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut -
voit olla tukemassa, niin että moni katsoja voi myös tulla kosketetuksi.
Tukeminen tapahtuu perinteisellä tavalla. Soitto tukinumeroon -
tai kuvassa näkyvällä tili- ja viitenumerolla.
Tekstitys: Mauri Porkola