ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Olen märganud, et sellel saatel on päris palju vaatajaid.
Ehk siis - see on populaarne saade.
Ma usun, et üheks põhjusteks on, et külalised on samuti erisugused.
Igaühel neil on oma elulugu.
Siit sünnib ka see mitmekülgsus.
Seekordne külaline on Jouko Mäenpää.
Tere tulemast! - Tänan!
Sa oled pärit Vaasast. Oled seal elanud ja koolis käinud.
Oled Vaasas ka mõnda aega töötanud. Aga millises peres sa sündisid?
Meil oli suur pere. Meid oli kokku 7 inimest.
Isa oli usklik.
Seepärast said siis ka kodust usu alged ja esmateadmised.
Jah. Lapsena käisin pühapäevakoolis.
Isa ja vend olid usklikud ja rääkisid usuasjadest.
Kuidas sul teismelisena ja edaspidi elu läks?
Kas langetasid ise Jumala kasuks otsuse?
Otsuse tegin 23-aastasena, kui Jumal hakkas mind kutsuma.
Aga elu kooliajal enne seda oli ikka hoopis teistsugune?
Kooliaeg oli ikka jah täiesti erinev.
Olime ikka ühed parajad kratid, kui otse öelda.
Tegime kõike, aga kui naise leidsin, rahustas see mu maha.
Sa leidsid naise päris noorena?
Jah. Abielludes oli ta 17-aastane ning mina 21.
Kuigi olid kodust saanud kaasa usuelu alused,
siis milliseid võitlusi kogesid, kui tahtsid hakata järgima oma isa usku?
Ma ei käsitanud seda, et koos Jumalaga saabub rahu.
Mul polnud sellest mingit arusaama.
Teadsin küll Jeesusest,
aga ei teadnud, et Ta on ka meie Päästja.
Aga kui kaks inimest tulid jumalateenistuselt ja vestlesid omavahel...
Oli just see aeg, kui käis Iisraeli sõda.
See oli 1967. aastal?
Just. See oli 1967. aastal.
Piiblis on kirjas, et paganate aeg lõppeb,
kui Jeruusalemm pole enam paganate tallata.
Sellest nad nii tuliselt vestlesidki, et saab näha, kuidas läheb.
Siis äkki tõusis minus küsimus, kas Piibel ehk tõesti vastab tõele?
Mu sisemine hääl ütles, et nüüd tuleb teha otsus.
Kas nüüd või mitte kunagi.
Ma teadsin, et on olemas otsimise aeg, kus öeldakse, et veel on aega.
Siis ütlesin ühele neist inimestest, et nad võtku mind ka kaasa,
kui nad järgmine kord koosolekule lähevad.
Nad käisid tänavamisjoni koosolekul ja nädala pärast oli järgmine koosolek.
Nädal möödus ruttu ja tuligi hetk sinna minekuks.
Siis hakkas kõva võitlus.
Mõtlesin, et ma ei suuda.
Teel olles mõtlesin,
kas suudan tunnistada ja inimesi koosolekule tuua?
Ja mida mu naine ütleb?
Ta nii noor ja ilus - jätab mu veel maha!
Mida sugulased ja töökaaslased ütlevad?
Kui aga auto sai pargitud, tegin oma sisimas otsuse:
"Jeesus, ma omas jõus ei saa sellega hakkama,
aga kui Sina annad jõu, siis ma tahan sellest osa saada."
Mõtlesin sisimas, et isegi kui peaksin kõik teised kaotama,
tahan siiski järgida Jeesust.
Ja siis juhtus mu elus suur ime!
Kui autost välja tulin, tundsin, et olen nii kerge ja kõigest vaba.
Sain täitsa nullist alustada. Kogu elu algusest peale.
See oli imeline, kui tulime kiriku puiesteel ja väike linnuke laulis.
Ilusti laulis! Igal kevadel laulab.
Mu sees oli kui tulvavesi valla pääsenud. Mu silmis oli kõik nii ilus.
See oli nii arusaamatu mulle
ja ega sellest enne aru ei saagi, kui seda ise ei koge.
Nii see juhtus.
Läksime siis koosolekule, mis tundus mulle veidi kummaline.
Läksime sisse. Seal oli palju noori, kes kõik olid hästi rõõmsameelsed.
Ja nad kindlasti mõtlesid minu kohta, et mida ma koguaeg naeratan?
Aga mu elu oli täielikult muutunud, kui olin öelnud Jeesusele "Jah".
See muutis mind täiesti. Leidsin endale palju noori usklikke sõpru.
Jäi meelde see, et sa ütlesid: "Mida mu naine ütleb?"
Mis ta siis ütles?
Naine torises ja porises kohutavalt.
Ütles, et tema küll ei kavatse musta rätti pähe tõmmata
ja morni näoga kirikusse istuma minna.
Et ta ei taha, et elu sellega lõppeks.
Et tema veel sellist asja ei taha.
Aga Jumalal oli ka selle olukorra jaoks plaan olemas.
Nii et sa ei pidanudki kaua seda torisemist kuulama.
Seda torinat jätkus kuuks ajaks.
Vahel ma ütlesin talle, et ma ei tahagi muud,
kui et ka tema päästetud saaks.
Hiljem naine ütles, et see oli tema jaoks nagu noahoop südamesse,
kui ma talle seda armastusega ütlesin.
See oli armastuse löök.
Siis aga juhtus järgmine asi.
Me elasime mu maja ülakorrusel, kust läks otse trepp alla.
Läksin ükskord kiirustades alla
ja astusin nii pahasti, et väänasin oma jala välja.
Oli tõeliselt valus.
Vedasin end kuidagi longates voodisse tagasi.
Mõtlesin, et nüüd peab minema haiglasse.
Siis tuli me sõber Faija me juurde ja küsis, kas saan talle küüti pakkuda.
Ta käis haiglas vanureid vaatamas ja hooldamas.
Mul oli auto, aga tal polnud.
Ütlesin, et ma ei saa kuhugi minna, et pean hoopis haiglasse minema.
Siis ta nägi, et mu jalaga olid halvad lood.
Siis ta pani käed mu peale ja ütles, et Jeesus võib mu terveks teha.
Ma ütlesin, et võib jah!
Sel hetkel läbis mind pealaest jalatallani üks võimas armastuse vägi ja vool
ja mu jalg sai ühe hetkega terveks.
See oli nii tugev kogemus,
et ma ei saanud muud öelda, kui et Jumal on olemas.
Ja Tema tegi seda.
Ma olen tavaliselt kahe jalaga maa peal ega usu kõike väga kergesti,
aga seda tuli uskuda, sest kõik toimuv oli nii imeline.
Naine nägi, mis juhtus ja ehmatas ära - püha Jumal oli meie kodus!
Ja et Ta on selline!
Siis ta ütles mulle, et temagi tahab kaasa tulla.
Ta tuli koosolekule ja andis oma elu Jeesusele.
Järgmisel koosolekul tunnistust andes ütles ta,
et oleks võinud juba varem taibata ja et nii palju aastaid on kaotsi läinud.
Kuigi ta oli sel ajal alles 20-aastane.
See tähendab, et ta oleks pidanud juba leerikoolis Jeesuse vastu võtma.
See oli nii suur muutus, et seda ei müüks ka miljonite eest maha!
Kui sa praegu tõid oma elust konkreetse näite,
kuidas Jeesus toimib ja tervendab, nii nagu sindki tervendas,
siis tänapäeval näeme pigem seda, et imesid ei sünni ja Jeesus ei tervenda.
See oli ju tollal ka nii. Kuidas sa seda kommenteerid?
Ma olen nii palju tervenemisi näinud, nii et Jumal tegutseb ka tänapäeval.
Näitena võin tuua, kui ma olin TV7 5. aastapäeva peol.
Mul oli selline viga küljes, et mu süda läks rütmist välja.
Olen paar korda olnud ka haiglas. Olukord oli halb.
Olin TV7 5. aastapäeva peol Espoo Tapiola saalis.
Need, kes esinesid, need ka palvetasid inimeste eest. Ja nendega sai vestelda.
Jõime rahulikult kohvi ja ma nägin, kuidas üks järjekord liikus hästi ruttu,
nii et otsustasin ka minna sinna, kuna haigusi oli ju mitmesuguseid.
Võtsin ka siis sappa ja seal oli Paavo Järvinen.
Astusin tema lähedale.
Ma polnud veel sõnagi öelnud, kui ta ütles, et Jumala vägi
tuleb mu südame piirkonda ja tervendab need rütmihäired.
Ma polnud lausunud sõnagi!
Ja mu süda terveneski nii, et peale seda pole mul häireid olnud!
Nii on ka juhtunud,
kui oleme kogunenud tänavameeskonna teeõhtule.
Sealgi on tulnud palvetada.
Mulle on koputatud seljale ja öeldud: "Jouko, sul pole enam rütmihäireid."
Kas need mitte ei käi käsikäes nagu Jeesus kunagi õpetas?
Ta õpetas Jumalariigist ja samal ajal tervendas ka haigeid.
Jah. Tervenemine on üks seik.
Peamine aga on, et võtaksime Jeesuse vastu.
See tugevdab inimesi usus.
Jah. Seeläbi on näha, et Jumal on olemas
ja tegutseb ning ka armastab meid.
Aga noorena läksid mitmeks aastaks koos naisega Rootsi tööle?
Kui olime noored, siis mul polnud veel päris kindlat ametit,
aga samas pidi vaatama, kuidas elu järje peal hoida.
Nii me siis kolisimegi Rootsi, kuhu mu naine läks juba varem ette ära.
Kolisime sinna ja mina läksin Volvo tehasesse veoautosid värvima.
Seal olid peaaegu kõik soomlased.
Seal juhtus ka imelisi asju.
Kui auto valmistamine kestis 26 minutit, siis värvimine võttis 14 minutit.
Poole ajast sain istuda.
Tegin omale riiulite vahele sellise pingi, kus oli hea istuda.
Et keegi ei pane riiulite vahelt tähele.
Teised läksid ikka konveierliini äärde, kus oli kuulda vestlusi ja väitlusi.
Mina aga ei läinud, kuna mu sees oli selge hääl, mis üles:
"Ärge minge sinna, kus pilkajad istuvad!"
Sealt tuli üks mees mu juurde ja küsis:
"Mis mees sa selline oled, et teiste meeste sekka ei tule?"
Ütlesin: "Ah, mis ma ikka tulen, teil ju seal omad jutud."
Siis ta küsis, kas olen usklik?
Ütlesin, et jah; et ma usun Jeesust.
Siis ta läks tagasi meeste juurde
ja siis kõik mehed tulid mu juurde käed püsti ja narrisid.
Nad kiusasid mind kaua aega.
Tegid mulle igasugu kahju. Aga see ei mõjutanud mind üldse.
Ma teadsin, et Jumal on koos minuga.
Peale seda tuli mulle hea olemine,
kuna Piibel ütleb, et see on suur arm, kui sa kannatad Jumala pärast.
Ma teadsin, et need mehed ei saa aru, mida nad teevad.
Ega ma ju ise ka saanud enne aru ja olin samasugune nagu nemad.
Oli aeg, kus ma ei võtnud ju ka Jumalat tõsiselt.
Aga meil käisid külalised Soome üliõpilasmisjonist
ja nad tõid suure kastitäie raamatuid.
Ära minnes soovitasid need maha müüa ja rahad neile saata.
Hakkasingi siis neid raamatuid müüma,
pakkudes neid ka oma töökaaslastele.
Seal oli Piibleid ja muud kirjandust teemal nagu: "Kes on kristlane?" jne.
Palju erinevaid, millest kõiki enam ei mäletagi.
Neid osteti palju.
Kui taaskord peale nädalalõppu tööle tulime,
kostus liini ääres kõva vaidlus.
Siis tuli üks mees ja küsis mu käest: "Jouko, mida Piibel selle kohta ütleb?"
Nad vaidlesidki Piibli üle!
Ütlesin, et ma täpselt ei mäleta, aga kohe helistan ja uurin järgi.
Telefon oli mul kohe lähedal.
Helistasin Rahvamisjoni töötegijale ja sain temalt õige vastuse.
Nii see jätkus. Nad tulid mitu korda mu käest erinevaid asju küsima.
Vahel ma teadsin, vahel mitte.
Oli huvitav- see vaidlus ja kõik sinna juurde kuuluv.
Meil usklikel tuleb olla päris kaalutlevad, kui selliste asjadega kokku puutume.
Oli sul ka juhuseid, kus taoliste asjadega kokku puutusid?
Oli juhus, kus üks mees kuulutas, et ta korraldab oma kodus kogunemise
ja ta on kutsunud sinna inimesi eri kogudustest.
Ja ka kõnelejaid nagu Jehoova tunnistajaid.
Olid ka mormoonid. Ma ei mäleta, kes kõik olid sinna kutsutud.
Ütlesin, et sellistesse vaidlustesse ma küll ei lasku.
Helistasin kohe Rahvamisjoni töötegijale ja küsisin, kas tema saaks sinna minna?
Ütlesin, et mina ei saa, kuna mul pole selleks oskusi.
Ta ütles, et tema ka ei lähe sellisele üritusele,
kuna sealt pole midagi head loota, kui hakata nendega vaidlema.
Kui töö lõppes, küsis too kaaslane,
kas ma tõesti jätan nad niimoodi sinnapaika?
Ütlesin, et ma ei tule, kuna mul pole selliseid oskusi.
Läksin peale tööd koju
ja koduteel tundsin, et ma pean ikkagi minema.
Ja ma läksin.
Mu kodust oli töökaaslase juurde oma 2,5 km.
Oleks ma mööda teed läinud, oleks suur ring tulnud sisse.
Aga ma läksin mööda väikest jalgrada, mis läks otse allamäge mereni välja.
Ma jooksin kogu tee
ja muidugi palvetasin kogu tee,
et Jumal annaks mulle tarkust neile midagi öelda.
Et ma ise ei oska küll midagi öelda.
Jõudsin kohale täiesti higisena.
Vestlesime veidi ja siis nad sõitsid minema.
Ütlesid, et usuvad minu Jeesusesse.
Jumal oli sulle selle olukorra ettevalmistanud.
See oli ettevalmistatud.
Hiljem pidas Rahvamisjon ka häid koosolekuid.
Siis oli seal ka see Rahvamisjoni töötegija kõnelemas.
Aga nad ise tahtsid. Me käisime seal tihti. Vahel 2 korda nädalas.
Käisime ühe ukse tagant teise ukse taha.
Läksime eriti just siis, kui uksel oli soome nimi.
Sest meie rootsi keele oskus oli kasin.
Need olid pidulikud hetked, kui sai tunnistada Jeesusest.
Samas sain ka raamatuid müüa. Müüsin päris palju raamatuid.
Sealhulgas ka perepiibleid. Piibleid, mida noored ostsid.
Külvasid seemet! - Just!
Sa oled algusest peale kohanud inimesi tänaval või kus iganes veel.
Sellisel moel levitad evangeeliumi.
Jah, nii see on alati olnud. Meil on teelaud jne.
Helsingi metroo tunnelis oli igal teisel nädalal teelaud.
Nendel kogeti mitmesuguseid juhtumeid.
Kord tuli sinna üks mees, kes oli ilmselt haige.
Ta tuli ja küsis: "Mis valgus teie peade kohal on?!"
Petteri, kes seda asja vedas, ütles, et see on Püha Vaimu valgus.
Siis räägiti talle Jeesusest ja ta ehmatas selle peale.
Seal oli üks vaim, kes hakkas kõva häälega karjuma ja pani jooksu.
Sest ta nägi, et vaimuväed olid kohal, kes valitsesid selle mehe üle.
Ja kui ta siis nende kaudu nägi, et meie Jumal on püha, siis...
Nii kui valgus tuli, pimedus kadus ja põgenes.
Sa olid ka ehitusettevõtja Helsingis, tehes samal ajal ka vaimulikku tööd.
Mul oli väike ettevõte, kus parimatel aegadel oli kuni 10 inimest.
See peatas kõik tööd.
See oli rikas aeg,
aga ma kunagi ei läinud tööle enne, kui olin Jumalalt tarkust palunud.
Siis juhiti teid elama Salosse, kus asus ka teie suvekodu.
Jah. See on senini seal.
Nüüd oled sa Salos olnud, kes teab, kui pikka aega.
Igal juhul oled sa seal seda tööd vedanud ja ellu viinud.
Kuidas see on läinud?
Siis, kui me sinna läksime, hakkasime otsima,
kas seal on ka kohta, kus võiks kokku saada?
Siis nägime, et seal on Piibliselts ja läksime sinna.
Küsisin siis, kas seal on ka mingi väljaspoole suunatud tegevus?
Nad ütlesid, et ei ole. Pole kunagi olnudki.
Mul aga oli tahe rääkida inimestele Jeesusest.
Nädala pärast teatas üks inimene, et temagi tahab seda teha.
Me võtsime ühendust ja sellega liitusid ka teised inimesed.
Läksime tänavale ja tunnistasime Jeesusest.
Siis korraldasime ka teelaudu. See on seal igal teisel nädalal.
Teil on oma meeskond, kes seda asja ajab?
On. Seal on rahvast erinevatest kogudustest,
aga peamiselt siiski luterlased.
Mida sa mõtled sellest üldkristlusest? Selle kohta on ka eri arusaamu.
Meil Salos on nii tugev ühine vaim. Meil on selline eesmärk,
et võita Kristusele nii palju salolasi, kui võimalik.
See nägemus meil on ja sellega pole mingit probleemi.
Sama vaim, nagu teil on, see on näha, kuidas sees teid ühendab.
See on õige.
Kas sul on ka mõni näide tuua oma Salo tööst? Või mõni muu näide?
Kui me kolisime Salosse, siis ma käisin Salo turul.
Seal oli palju inimesi. Märkasin, et seal on ka uhke esinemislava.
Palvetasin, et: "Jumal, kas me saaks pidada siin evangeelseid koosolekuid?
Kas minagi saaksin seal midagi öelda?"
See kõik läks täide.
Nüüd on juba 6 kord, kui seal teenistus toimub.
Jumal on olnud kaasas ja ka teised on olnud sellega kaasas.
On luterlased ja kogudus "Piibel Räägib".
See on küll väga lahe olnud.
Kui TV7 korraldas 15.mail paastu ja palvepäeva,
siis te olite seal vägevalt "ühinenud kristlastega" kaasas.
Jah. Me kõik olime sellega kaasas.
Oli veel nii, et kõik isegi ei tulnud sinna linna peosaali.
Nad pidasid seda oma kogudustes.
Sellel palveteenistusel osales väga suur hulk inimesi.
Mitte ainult need, kes olid saalis!
Tagasisidest nii palju, et rahvast oli palju ja taheti,
et neid üritusi tehtaks edaspidigi ja hakatakse pidama 4 korda aastas.
Jah. See on nii tore asi. Nii me Jumal tegutseb ja mõjutab.
Kui me ainult Tema poole pöördume, siis Ta annab meile tarkuse ja anded.
Samuti ka võimalusi.
Aga nüüd Jouko, tahaksin, et sa ütleksid vaatajatele seda,
mis Jumal on sulle südamesse andnud. Ole hea!
Nagu te märkasite, on Jumal mu elus mitmel viisil tegutsenud.
Ma olen näinud, et Piibel on tõde.
Mind on mitu korda madu nõelanud, aga midagi pole juhtunud.
Nagu Jumala Sõna ütleb, see meid ei mõjuta.
Jumala Sõna on tõde ja seepärast peame ka meie oma elus tõde järgima.
Ma kogen, et on inimesi,
kes tahavad tulla usule, aga ei tea, kuidas seda teha.
Siis sa võid omade sõnadega, aga südamest öelda Jeesusele:
"Muuda mu elu!" Ta muudabki su elu.
Sa võid ka minu järel öelda: "Jeesus Kristus, tule mu ellu!
Andesta kõik mu patud!
Puhasta mind kõigest valest! Saa mu Issandaks ja vabastajaks!"
Ja Ta tuleb! Ta tõesti muudab. Ta annab rõõmu ja rahu.
Saad oma nime eluraamatusse kirja!
Taevas nimelt ei avata kirikuraamatuid, seal avatakse eluraamatud.
Kelle nimi on eluraamatus kirjas, see vaid pääseb.
Aga iga inimene peab selles elus klaarima oma suhted Jeesusega.
Ilma Jeesuseta ei saa keegi päästetud.
Aitäh Jouko, et rääkisid oma elust
ja sellest, kuidas oled saanud käia Jumala poolt ettevalmistatud tegudes.
Olgu Ta ikka samamoodi sinu ja su meeskonna kaudu
viimas evangeeliumi edasi nii Salos kui ka mujal, kus te iganes liigute.
Aitäh ja õnnistusi ka TV7-le!
Soovides toetada TV7 tööd ja tegevust, helistage 900 1700 (7 eur). Täname!
Tõlge: Raul Jürimaa