ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mu kõik külalised on olnud erinevad ja nii on ka seekord.
Aga kõigi külaliste puhul on ühine joon see,
et nad mingil eluperioodil on leidnud Jeesuse.
Ka sel korral saame sellest kuulda. Tere tulemast, Jari Ilmonen!
Oled elanud paarkümmend aastat pealinna piirkonnas,
aga sa pole siin sündinud.
Ma sündisin Kesk-Soomes Saarijärve paikkonnas.
Millal sa kolisid sealt ära koos perega?
See oli 60-ndatel, kui isa haigestus ja me kolisime lõunasse.
1969. aastal kolisime Turusse kogu perega.
Sa olid siis vist 15-aastane? - Tegelikult olin just 16 saanud.
Kuidas sul noore mehena elu Turu linnas kulges?
See oli väga raske. Mul oli palju pingeid.
Lapsepõlv oli nii raske. Linna kolimine oli kui surmaotsus.
Vihmaga oli hea ringi jalutada. Nutsin vihma käes.
Sul tulid ka probleemid napsulkaga?
Jah. Kord ma võtsin napsi ja käisin ringi õllesangaga.
Ja alkost sai mulle siis "uus sõber".
Mitmetel noortel, kes maalt linna läksid,
oli seal algusaeg päris kriitiline.
Oli jah. See oli raske!
Kuidas su elu siis edasi läks?
Ma tegin tööd ja alkohol oli lahutamatuks kaaslaseks.
Tööd tegin küll palju, paari aasta pärast sain ikka "hundipassi".
Seda muidugi alkoholi pärast.
Siis sul vahetusid tööandjad?
Jah. Tööandjad vahetusid, lõpuks pidasin vastu vaid paar kuud.
Sel eluperioodil sa kindlasti ei teadnud oma elu eesmärki.
Leidsid ühe eesmärgi, mis hiljem osutus olevat vale.
Minu ellu tuli selline asi...
Ma olin kibestunud inimene.
Mul oli töökaaslane, kes kuulus ühte maoistide gruppi.
Ta kutsus ka mind sinna.
Muidugi sai kohapeal õlut joodud.
Mul oli kodune tunne ja tundsin, et olen leidnud hingesugulased.
Ja ma sain elule siis eesmärgi.
Mis see maoism on?
Kuidas see sündis ja kuidas see suhtus kommunismi?
See oli siis, kui NSV Liidu ja Hiina vahel toimusid konfliktid.
Maoism tunnistas Hiina kommunismi ja loobus Grudzevi kommunismi joonest.
Kuidas see sind kaasa viis?
See viis mind kaasa, kuna ma olin kõva alkohoolik.
Me siis värbasime inimesi tööliskõrtsidest, üliõpilaste kõrtsidest.
Ma tundsin end nagu kala vees, mulle anti ka raha ja ma sain sõpru.
Niisiis ma sain juua ja rääkida suure innuga maoismist.
Sa olid siis liikmete värbaja?
Jah, lõpujärgus olin ka Turu osakonna juhtkonnas.
Siis sündis maoistlik üliõpilaste organisatsioon.
See oli teistmoodi ja samas ka radikaalne elu.
Jah, oli. Seal loobuti kõigest. Üks asi on sellest ajast meeles.
Inimesed müüsid oma aktsiaid kogu aeg selle organisatsiooni heaks.
Kommunismi heaks. Inimesed tegid seda kõike tões ja vaimus.
Sa uskusid sisemiselt sellesse ideoloogiasse?
See oli "kõik kõiges". See oli mu eesmärk.
Mul oli usklik ema. Ma läksin tema juurde koos õpikuga.
Rääkisin talle, et sa käid pahasti mööda eksiteed,
hoopis nii on maailm sündinud ja paradiis saabub nii!
Siis sa kolisid Rootsi, Stockholmi.
Jah. Ma olin selles järgus, kus olin läbikukkunud ja tajusin,
et see kõik on vale.
Külastasin Hiinat ja siis loobusin maoismist.
Tagasi tulles oli majanduslikult raske ja Turus oli keeruline tööd leida.
Ma läksin Stockholmi ja seal ma saingi tööd.
Aga see reis ei kandnud häid vilju?
Ei, kuna alkoholi tarbimine aina suurenes, samuti üksindus.
Enam ma ei näinud oma elul mingit eesmärki.
Ma muudkui jõin ja siis tuli lahutus.
Kindlasti oli seal veel soomlasi samas olukorras?
Me elasime tänaval viinapoodide ees ja elasime ränka elu.
Mingil ajal tekkis tahe tulla tagasi Turusse?
Jah, kui mingi aeg sai tänaval elatud, siis üks andis mulle raha ja ütles,
et sa pole ammu Soomes käinud. See oli laevapileti raha.
Tema ei saanud minna, aga mina läksin laeva ja sõitsin Turusse.
Siis ühe päeval pargis miski peatas sind ja su ees oli teerist.
See oli imeline sündmus.
Me olime pikalt tinutanud ja meil oli seda hundijalavett palju käes
ning seda tuli aina juurde.
Meil olid suured seltskonnad. Me jõime ja kaklesime.
Äkki ma laskusin mõttesse, kui meil käis kõva pidu ja sõbrad kaklesid.
Hakkasin mõtlema:
Siin ma praegu joon ja siiasamasse ma ka suren.
Ma ei jaksa enam kuhugi minna.
See pole ühiskonna süü ega vanemate süü,
ka mitte nende süü, kes mind Stockholmis tänavale tõukasid.
Mina joon siin ja tapan ennast.
Hea Jumal, kas Sa oled olemas? Aita mind!
Nii ma siis ohkasin seal. Ja ma ei saanud aru, mis minuga toimub.
Mul oli nii kerge olla, et mul polnud enam mingit joovet.
Ainult kergendustunne.
Siis sa läksid kohtama oma usklikku ema?
Jah, ühel õhtul ma purjus peaga läksin. Lund sadas kohutavalt.
Aga kuhugi ma pidin minema ja läksin siis ema poole.
Ma läksin sinna ja ema juures ma magasin öö.
Hommikul ema küsis: "Kas sa ei läheks end ravima?
Pead end korda saama!"
Ma vaatasin õue. Seal oli palju lund.
Mul polnud aluspesu. Mul polnud mitte midagi!
Olgu, lähme!
Ja siis juhtus lisaks veel miskit?
Jah, jõudsin Kupittaa haiglasse ning mind saadeti kohe sauna.
Seati valmis vann koos sooja veega.
Ma naeratasin ja ütlesin, et siin on nii soe ja hea olla.
Olin seal olnud juba mõned päevad, siis tuli mu juurde õde ja küsis:
"Jari, kas sa tunned mind?"
Ta ütles oma nime ja tuli välja, et olime mänginud võrkpalli koos.
Siis ta ütles: "Jari, sa jäid ellu! Olid kriitilises seisus sel ööl!
Sa jäid ellu, hakka nüüd oma elu edasi planeerima. Ära jää siia!"
Kuidas su elu jätkus peale seda?
Jätkus nii, et viibisin erinevates haiglates ravil
ja siis taotlesin kohta Järvenpää sotsiaalhaiglasse.
Endalegi üllatuseks sain koha ja olin seal 3 kuud.
Mingil ajal kohtasid usklikke mehi, kes mõjutasid sind usu mõistmisel.
Jah, aasta pärast ma läksin kuhugi AA-rühma.
Ma läksin sellepärast, et mu kaaslane,
kes mu hülgas Stockholmis, oli lootusetus seisundis,
ja ma otsisin talle vaimulikku abi, kohtadest, mida ise vihkasin.
Ta tahtis, et viin ta AA-rühma. Viisin ta sinna ja jäin sinna ka ise.
Seal olid vaimulikud inimesed, kes hakkasid rääkima Jeesusest.
Samas nad rääkisid ka, kui õnnetud inimesed nad olid.
Nad olid kõiksugustest raskustest elus läbi läinud.
Aga nad olid õnnelikud! Ma mõtlesin, et tore oleks,
kui saaks endale vaid 10% nende õnnest! Siis ma oleksin juba õnnelik!
Nad rääkisid mulle Jeesusest. Siis ma andsingi oma elu Jeesusele.
Kas said ka palju õpetust Piiblist?
Jah. See õpetus, mis nad pakkusid, see on mind tänini kandnud.
Seal räägiti, et Jeesus aitab alati.
Jeesus on kõigega kaasas ja sinu elul on eesmärk.
Sina tõused siit üles! See oli midagi ennekuulmatut mulle.
Ma võtsin selle siis omaks. Siit hakkan ülespoole ronima.
Sel ajajärgul sa ka abiellusid?
Samas rühmas oli ka üks naisterahvas, kelle peal mu pilk pidama jäi.
Seegi oli põnev, et me polnud kunagi koos joonud.
Hakkasime siis käima ja abiellusimegi.
Ja siis teile sündis viis last. Aga hiljem tuli su ette taas üks teerist.
Minu vaimulikus elus oli tugev kriis.
Ma ise jõudsin punkti, kus tahtsin rohkem Jeesust tunda.
Ja tahtsin käia just seda teed, millest Piibel räägib.
Kuid siis juhtusid teatud asjad ja mind visati kodust välja.
Mul oli 5 väikest last. See tundus olevat taas nagu surmaotsus.
Sa läksid siis Porisse ja arvasid, et küll seal asjad kõik saavad selgeks.
See oli imeline, et kui ma läksin ära laste juurest,
mulle helistas üks sõber Porist, kes oli ka usule tulnud.
Ta ütles, et sa ei lähe Turusse, vaid sa tuled Porisse!
Seal ta viis mu hommikul rühma ja seal esimene inimene ütles mulle:
"Anna andeks oma naisele!"
Kõrval istus teine sõber, kes ütles, et tal on üks korter.
Tema just kolis ära, korter on tühi ja mööbel on sees.
Läksime seda vaatama.
Kogesin, et ma olin sisemiselt katki. Ahastus ja valu oli suur.
Aga südames oli siiski rahu.
Mõtlesin, kui imelisel moel Jumal tõmbab inimesi oma poole.
Tundsin tugevat Jumala juhtimist.
Tol ajal oli sul mõttes ka kooli minna ametit õppima.
Ja seepärast sa kolisid hoopis Vaasasse.
Ma olin ka enne elanud Vaasas.
Sain ameti, aga vaimselt ma ei suutnud tööd teha.
Tihti pidin jääma haiguslehele.
Siis ma jäingi pensionile.
Ehk siis 40-aastasena jäid haiguspensionile.
Kuid arst andis vihje, mida sa võiksid edasi teha.
Arst ütles mulle: "Jari, ära tee tööd!
Ära isegi mõtle töötegemisele!
Aga kui sa leiad mingi hea hobi, siis tee seda!"
See hobi tuligi siis.
Jumal hakkas rääkima mu südamesse, et ma peaksin lastega küpsetama.
See oli viis ühendust saada oma lastega.
Me õppisime koos küpsetama ja seda tegimegi.
Sama küpsetamise käigus leidsin ühenduse teiste inimestega.
Leidsin teetoa, kus sain inimestele toitu valmistada.
Inimesed tulid end sooja ja rääkisime neile evangeeliumi.
Inimesed nutsid ja murdusid seal.
Märkamatult suunas sind Jumal sinna.
Sa rajasid suhteid oma lastega, mõned neist elavad tänapäeval usus,
samas leidsid viisi aidata inimesi.
Jah, ja kui ma läksin Porist vaatama oma venda Helsingisse,
siis ma jäingi Helsingisse, õigemini Vantaa piirkonda.
Hakkasin elama kohas nimega Vallinoja, mis oli masu ajal ehitatud.
Seal oli inimesi, kes olid jäänud elu hammasrataste vahele.
Nad olid õnnetud, tegid enesetappe, hüppasid rõdudelt alla.
See oli trööstitu vaatepilt. Lapsed olid meeleheitel.
Sealsed õuelapsed saidki mu lasteks.
Nad tulid mulle sülle, toitsin neid, pidasin teetuba ja pühapäevakooli.
Ma nutsin koos nende lastega ja tundsin, et ei ole midagi kaotanud.
Tundsin südames, et need õuelapsed ongi minu lapsed.
Ka teised inimesed kuulsid, et olen usklik ja tulid abi paluma.
Mõeldes, et kuigi selline raske olukord valitses teatud kohtades, külades,
ei mäleta, et meedias oleks seda kajastatud.
Mingil moel toodi seda esile küll.
Kogudused reageerisid nii, et nad lõid kriisirühmi sinna piirkonda.
Sina said anda seal esmaabi.
Nii see oli. Inimesed igatsesid Jumalat ja teist inimest oma kõrvale.
Väga raskes olukorras inimeste aitamine on olnud osa su elu viimased 20 aastat.
See on tulnud loomust, sest ma ise olen eriti haige inimene,
vaimselt haigena on mu elu olnud võimatu elada.
Ja kui see lamp süttis, sain aru, et tulen sellest olukorrast välja...
Jeesus aitab mind, Ta lahendab kõik mu probleemid,
Ta annab jõudu kohata elu.
Siis mu sisse tuli tahtmine anda seda edasi inimestele,
kes on õnnetud ja oskavad ainult juua oma elu maha.
Tahtsin neile rääkida Jeesusest.
Rääkisin neile, et elul on suur eesmärk.
Sa käisid oma eluga nii põhjas, et sa mõistsid neid.
Võib öelda, et mitmel puhul on kergem mõista,
kuna nende lood on sarnased.
Tänapäeval ma olen saanud olla kaine ja kasvada.
Ma olen seesama Jari. Iga päev meenutan,
kuidas ma Stockholmis üles ärkasin.
Meenutan neid tänavaolusid ja neid meeletuid torme peas,
kui hakkasin kaineks saama. See on kui eilne päev.
Sa oled tegutsenud Vantaa linnas ja ka mujal.
Tegeled toidujagamisega, kus seda tegevust sul on olnud?
Jah, toiduabi tegevus on kasvanud.
Tikkurilasse ja Myyrmäele rajati suured abikeskused.
Nii ka meie töö kasvas.
Kuulutame alati Jeesust.
Pakume sooja toitu või anname toidukoti, samuti kuulutame ka evangeeliumi.
Sellest tööst on palju rääkida.
Sa oled kohanud ka seda,
et religioosne vaim püüab vahel kustutada või raskendada tööd.
Mida sa sellest rääkida tahaksid?
See religioossuse vaim on tõsine asi.
Tänapäeva Soome vaimulikus elus väga palju kardetakse,
mida Püha Vaim võib teha.
Kardetakse Jeesust. Kardetakse ka Jumalat.
Ei julgeta kuuletuda Jumalale.
Järgitakse pigem inimesi, teenitakse inimesi.
Jeesus on kui häda korral varuväljapääs.
Ei ole enam seda,
et ma kuulan Teda ja armastan ning alistan end Tema tahtele,
et käia nendes sammudes, kuhu Jeesus juhib.
Sul on palju lugusid sellest,
kuidas sa oled saanud olla inimese kõrval ja tõsta ta oja põhjast üles.
Tänu Jumalale! See on Jeesus, kes tõstab.
Jumal tõstab inimesi. Ma tänan, et olen saanud kaasas olla.
See on väike aeg, mida inimene saab kõrvalt näha.
Ta saab öelda neid sõnu, mis süütavad inimese põlema.
Ja inimene saab aru, et teda armastatakse.
Jumal armastab ja inimene võib olla vahemeheks.
Sa oled tegutsenud kogu aeg luteri kiriku sees?
Jah, olen.
Seal on paarikümne aasta jooksul, eriti pealinna kandis,
läinud asi väga liberaalseks.
Kuidas see paistab sinu töös välja ja kas on olnud ka mingeid nüansse?
Liberaalne on see pool, et toetatakse humanismi.
On küll inimeste aitamine, kuid seal unustatakse Jumala Sõna,
meeleparandus ja evangeeliumi tõdede rääkimine.
Siis see on tavaline sotsiaaltöö. Kogudused saavad sotsiaalkeskusteks.
Sellega jääb eemale ka Jumala vägi.
Jumal ei saa sellist asja õnnistada. Siin ju teda ei peeta kuningaks.
Ei anta Temale au.
Sellisel juhul tõstetakse kogudus sotsiaalse heategijana üles.
See on midagi muud, kui Jeesus esile tõsta.
Samas sünnib meie ajas ka häid asju.
Sinu koguduses on käima läinud palveõhtud.
Nii pääseb rohkem esile ka Jumala Sõna.
Meie koguduses on tulekul Sõna- ja palveõhtud.
Mingil ajal oli ka hommikune palvus. Inimesed igatsevad Jeesuse järgi.
Nad igatsevad elu Jeesuses.
See on kõik mitme raskuse ja kartuse müüri taga kinni.
Praegu on paljud usklikud nagu orjad.
Nad on pigem seaduse orjad kui vaimulikult vabad.
Kirjatäht suretab, aga vaim teeb elavaks.
See on asja tuum, et pääseda arusaamiseni,
et rõõm Jumalas on meie tugevus!
Jah. Jeesus võib tõsta ka tavalise inimese tunnistama elu keskel.
See ei pruugi olla õpetus.
Õpetus ei tõsta üles, vaid suhe Jeesusega.
Just. Elav suhe, meeleparandus.
Tunnistamine. Ikka ja jälle taas põlvitada ja tunnistada.
Mida lähedasemaks saad Jeesusega, seda patusemana sa end näed.
Mitmed kukuvad sinna ja arvavad, et see on võimatu.
Meie aeg läheneb lõpule ja ma palun sind,
et sa ütleksid vaatajatele, mida Vaim sulle annab öelda!
Ma tahaksin tegelikult rääkida seda, et Jumal on väeline tänapäeval.
Tänapäeval on inimesed kohutavalt palju palvetanud.
Inimesed on ka kohutavalt palju kannatanud.
Nad on kohutavalt palju kogenud
seda orjust, mis tuleb käsuõpetusest ja variserlikkusest.
Õpetus on peaaegu 100% õige.
Aga see seatakse seaduse taha. Inimesed on reeglite orjuses.
Minnakse aitama inimesi, aga ei usaldata Jumalat.
Ja ei usuta, et Jumal viib edasi. Jumalal on meile igaühele suur siht.
Tal on väga suured plaanid meie elude jaoks.
Ole janune selle plaani suhtes koguduse, linna ja kogu Soome jaoks!
Ja ka kogu maailma jaoks.
Ole janune selle plaani järele su isikliku elu jaoks.
Jumal võib teha erilisi asju, mida mõistus ei võta.
Jumalal võib olla suur eesmärk nagu tal oli Joosepi jaoks.
Lugege Joosepi kohta,
kuidas ta nägi nägemuse, kuidas Jumal teda üles tõstis!
Andke Jumalale võimalus omas elus!
Tema tahab saada iga inimese kuningaks.
Seda meil läheb Soomes vaja.
Ja ma usun, et kogu Soome peaks läbi tegema meeleparanduse,
et Jumal pääseks meid puhastama.
Et see äratus tabaks tervet Soomet.
Ma usun seda, et see töö, mida sa oled teinud 20 aastat...
Mitmed inimesed tänavad südames, et Jumal kasutas sind
ja teisi inimesi sinu kõrval.
Usun, et tuleb veel suurem vajadus nendel aastatel,
kuna Soome majandus on teel allamäge ja on palju teisi muresid.
Aga lahendus on selles, et tuleb leida Jeesus.
Aitäh sulle, Jari!
Olgu Jumal armuline kasutama sind ka edaspidi!
Samad sõnad sulle, Martti!
Tõlge: Raul Jürimaa