ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse "Isanda lauas"!
Kui olen vestelnud oma külalistega, olen avastanud,
kui palju lõhestatust on paljudel elutee alguses ja lapsepõlves.
See kõik peegeldub paraku ka nende edasises elus.
Nii on ka minu seekordse külalisega. Tere tulemast Kari Kortelainen!
Tänan!
Ma natuke rääkisin alguses lõhestatusest ja katki olemisest.
Alustagem sellest, kus sa sündisid ja milline oli su lapsepõlv?
Sündisin Kuusakoskil ja mu lapsepõlv möödus Kouvolas.
Millises peres sa sündisid ja kuidas möödusid su algusaastad?
Isa suri, kui olin 3 aastane. Ta suri sõjas saadud haavadesse.
Jäin koos vanaema ja emaga. Mu ema abiellus varsti uuesti
ja siis ma jäin vanaema juurde.
Siis toimus sinu jaoks esimene mahajätmine? - Jah.
Aga tuli välja, et ema abielud mitmel pool Soomes
ei kestnud kauem kui paar aastat?
Nii see oli.
Siis ta tuli tagasi ja ajas 3-aastase inimtaime elu täitsa sassi?
Jah, see muutus täitsa rahutuks. Mängu tulid joomahood,
ema uued sõbrad jne. See oli küll täitsa rahutu lapsepõlv.
Halbades oludes algas sul ka esimene koolipäev?
Jah. See kartus ja ebaturvalisus viisid selleni,
et ma ei osanud ka koolis käituda nagu tavaline laps.
Võib ka seda öelda, et oma esimese 10 eluaasta jooksul
ei saanud sa olla ema süles ega saanud osa ema armastusest?
Ega saanud jah.
See põhjustas sulle mitmesuguseid haavu?
Jah. Väikese poisina olin ma palju pettunud.
Mis ajal sa said ravi oma hingehaavadele?
Sõjajärgsel sugupõlvel polnud palju sellist ravi.
See ema poolt antav eeskuju juhtis sind lõpuks kuritegelikule teele?
Jah. 10 aastasena lastekodusse ja siis 13 aastasena internaatkooli.
15 aastasena tuli esimene vangistus.
Mida need internaatkoolid endast tollal kujutasid?
Milline kasvupinnas oli seal noorele lapsele?
Ei saa öelda, et halb oli. Seal polnud üldsegi paha.
Ma ise olin rahutu laps, mistõttu mul oli seal raske olla.
Su polnud ei armastust ega ka mingeid piire? - Ega olnud jah!
Sealt algaski sul vanglaelu.
Kaua see kestis ja millised perioodid seal olid?
Too näiteid, mida need perioodid sisaldasid?
See kestis üle 10 aasta ja ega vabadus väga kaua ei kestnud.
Aga see viimane vangistus otsustas väga palju.
Selle saate selline tundlik koht on see, et inimene, kes on täitsa katki;
kes on oma 15 aastat olnud vangis, kohtab uut olukorda.
Mis olukord see oli?
See oli olukord, et ma olin mees, kes püüdis ennast igal pool kehtestada.
Seda ka vanglas. Kui sinna tulid usklikud inimesed tunnistama
ja koosolekuid pidama, oli mul plaan minna irvitama nende üle.
Aga seal oli selline õhkkond, et ma ei saanud seda teha.
Siiski ma tajusin et olin seal ainuke läbikukkuja
ja et kui Jeesus saaks mu elus midagigi teha.
Olid sa enne seda üldse mõelnud,
kuidas oleks usklikuks saamisega ja kas sa üldse tahtsid seda?
Minu vanaema oli usklik inimene.
Temagi oli mulle rääkinud nendest vaimulikest asjadest.
Ka Jeesusest,
aga mul oli teatud ettekujutus asjast ja see hirmutas mind.
Nii et ühest küljest tõmbas enese poole ja teisalt hirmutas.
Nii et need sinu ettekujutused usust seadsid sulle takistusi?
Ma olin näinud inimesi, kes kisasid nii, et vaht käis suust välja.
Aga siiski suurim osa usklikest on ikkagi mõistusega ja rahulikud.
See teine pilt oli minu enese kujutelm.
Sa rääkisid, et tahtsid ennast esile upitada.
Kas on nii, et kui inimesed on katki, siis neil on eriline vajadus näidata,
et nad saavad mitmete asjadega hakkama,
olgu see või kuritegevus?
Ma ei tea, kas päris kurjategijana,
aga ma olin sisemiselt nii katki, rahutu ja haavatud.
Mu elustiil viis mind kaasa ja ma ei osanud midagi mõistlikku mõelda.
Sa olid olukorras, kus sa kogesid, et teistel oli midagi, mis sul polnud.
Mis juhtus siis, kui sa sattusid trellide taha?
Kui sattusin kambrisse, siis mõtlesin, et mul pole midagi kaotada.
Ma põlvitasin stiilselt voodi ette ja palvetasin:
"Jumal, kui sa oled olemas, lase mu elus midagi juhtuda
ja anna mu patud andeks!"
Ootasin, et midagi nõksatab mul peas või hakkan midagi tundma.
Siiski ma ei tundnud midagi.
Aga ma ei vajanud enam ravimeid ja järgmisel ööl magasin kui väike laps.
Hommikul oli selline tunne, et ma tahan tutvuda selle Vabastajaga,
kellest inimesed olid rääkinud.
Ja kuidas see sündis?
Ma teadsin, et oli üks mees, kelle ema oli adventist.
Ta oli toonud talle Piibli, mida mina käisin temalt laenamas.
See mees vaatas, et Kortelainen on jälle meeltesegaduses
ja tal oleks vaja hullumajja minna. Aga ta andis mulle selle Piibli.
Hakkasin lugema.
Mul oli 2 kohta Johannese evangeeliumis, kuhu pidama jäin.
Esimene oli Johannese 1:12, kus on kirjas:
"Kõigile, kes Teda vastu võtsid, andis ta väe saada Jumala lapseks,
neile, kes usuvad tema nimesse".
Teine oli see "mini evangeelium".
Siin polnud küsimus mitte sinu jõus, vaid Jumala jõus.
Jah. Jumala tõmbejõud oli nii tugev.
See siis muutis sinu elu. Palju sellest nüüd möödas on?
Sellest on juba üle 40 aasta, kui vabaks sain.
Enam pole olnud vaja vangi minna?
Ei ole jah! On olnud raskeid aegu ja ka tagasilangemisi mitmesuguseid,
aga Jumal on olnd ustav ja kandnud minu eest sellal hoolt.
Kuidas kaasvangid suhtusid sellesse, et sa usklikuks said?
Kas sind ka tembeldati a la "selline mees" või midagi sellist?
Praegu ei oska öelda. Keegi ütles mulle,
et sa Kortelainen oled nii hull mees, et see asi ei sobi sulle.
Kui palju sinu teada oli sel ajal neid, kes võtsid Jeesuse vastu?
Kas neid oli rohkem?
Jah, neid oli mitu. Nendega käisime läbi ja vestlesime.
Koos sai ka kuskil nurgas palvetatud. Nii see vaimulik elu siis alguse sai.
Kas seal vanglas oli ka oma pastor?
Oli küll, aga ma ei mäleta enam ta nime. Peab ütlema, et ta oli hea mees!
Ta sai aru olukorrast, kus me olime
ja võimalik, et kui ma poleks usule tulnud, oleksin end ära tapnud.
Kui nende tõsiste asjade tagajärjel oleksid end tapnud,
siis teatavasti oleksid jõudnud hukatusse. Ja see on väga tõsine teema.
Kuna sa ise oled kinni istunud ja tead seda vangla keskkonda ja inimesi,
siis mis sa arvad, kuidas nad usule võidetakse?
See on siiski iga mehe isiklik tunnistus.
Kuuljad võivad tõdeda seda, et nende eludes on juhtunud midagi,
millest nad midagi aru ei saa.
Milliseid takistusi tuli su teedel ette,
et tahtsid küll usu vastu huvi tunda, aga samas ei tundnud ka.
Mis olid need suurimad takistused?
Kas oli see katkisus või mis?
See oli muidugi oma sisemine katkisus. Üks inimene siiski ka palvetas selle eest.
Kindlasti oli ka inimeste kartust. Kujutasin ette, et kaotan midagi,
aga selles kurjuses ma tegelikult ei kaotanud midagi.
Sul on selja taga ka karile jooksnud abielud.
Mis sa arvad, kas siin on ka mingi süü lapsepõlve haavadel?
Siin on olnud peasüüdlane minu katkiolek. Kas see oli lapsepõlvest
või elu käigus tulnud, seda ma ei tea.
Aga kõige selle juures on Jumal mu eest siiski hoolt kandnud.
Nüüd üle 40 aasta, kui oled olnud Jumalas ja Tema on olnud sinu Issand,
siis millised olukorrad on olnud sinu elus, kus sa oled saanud rääkida neile,
kes veel Jumalat ei tunne?
Esiteks on palju olnud tänavamisjoni koosolekuid. Ka vanglatöö.
Reijo Loikkaneni vanglatöö ajal sain ma kaasas olla Venemaa vanglates.
Hiljem käisin oma abikaasaga Arhangelski vanglas.
Seal käisin Rahva Piibli Seltsi lähetatuna.
Millised mälestused ja muljed on sul nendest reisidest,
kus sa oled näinud Jumala puudutusi?
Esiteks see, et mul oli lihtne pääseda nende meeste ligi,
kuna me olime olnud sarnastes oludes. Nendega oli lihtne vestelda.
Siis on ka kergem tunnistada, kui oleme olnud samal tasemel.
Kas ka siis, kui olid veel pimeduses ilma Jumalata,
arvasid, et Jumal hakkab sind vormima nagu saviriista enda tarbeks?
Jah. Mul oli juba siis sisemuses mingi igatsus,
aga mul polnud otsustavust. Ja ma olin väga kõvasti kinni ja kitsikuses.
Aga Jumal on sulle andnud relva,
mida sa saad kasutada evangeelses töös. See on kitarr.
Jah, see on muusika. Ma olen kirjutanud ka mõned laulud.
Olen koos kooriga laulnud.
Oli üks laul, mis räägib, et usk Jeesusesse on suurem.
Kas sa ise ka laulnud oled?
Olen.
Seda laulu on tänapäeval päris palju lauldud.
Jah on.
Kui sa oled ise laulu loonud koos sõnade ja seadetega,
siis missugune protsess see on ja mis seal sünnib?
See on mingi mõte. Mingi mõte Jumala headusest ja sellest,
mida Ta tahab pakkuda kõigile inimestele.
Näiteks seegi, et usk Jeesusesse on suurem, kui arvamused maa peal.
Kord oli ühes TV saates üks peapiiskop, kelle nime ma ei mäleta, kes ütles,
et usk Jeesusesse ei ole arvamus. Seegi muutus mu sees elavaks.
Sa oled laulnud laule, mis on ilusad ja kaasakiskuvad.
Kas sa oled need teinud kitarriga? - Jah koos kitarriga.
Mitu laulu sa oled loonud?
Neid pole küll sadu, aga ikkagi kümneid laule.
Kas on ka nii, et Jumal kasutab sinu puhul muusikat evangeeliumi vahendina?
Seda nii isiklikult kui ka üldiselt?
See on üldiselt tõsi, et muusikaga koos saab paremini rääkida.
Muusika kaudu lisandub ka palve? Ja ka muusika sõnade kaudu.
Jah.
Olles saanud oma praeguse abikaasaga teha koostööd,
siis kuidas see on parandanud teievahelist suhet ja koostööd?
Nii palju on parandanud, et nüüdisajal püüan käia tee keskel,
aga mitte tee ääres. Minu vaimulik elu on püsivamaks saanud.
Just nimelt püsivamaks saanud või juurdunud!
Kui mõelda seda, et Jeesuse asemel oleks tulnud kurat sinu ellu,
siis mis sa arvad, mis oleks võinud juhtuda?
Ma arvan, et ma poleks siis elus enam. 19. jaanuaril tuleb mu 70-juubel.
Mul on hea ja ustav vabastaja!
Võib öelda ka nii, et sina oled Jeesusesse armunud!
Jah võib!
See armastus on usaldusväärne! - On, on!
See on väga usaldusväärne.
Mul polegi midagi rohkemat siin maa peal kui see usk Jeesusesse!
Tänavamisjoni töös näed sa katkisi inimesi,
kellel paljudel on samasugune taust nagu sinulgi.
Mis mõtted see sulle toob meie tänapäeva ühiskonnast?
Meie ühiskond põhineb majanduslikule edule.
See annab sellised mõtted,
et mina endises elus ja paljud praeguses elus,
ei suuda selles võistlevas ühiskonnas leida sellist elu, mida nad sooviksid.
Teades, et noorte töötus on 30%, Hispaanias isegi 50%,
ka täiskasvanute töötus on kasvamas pidevalt. Mis võiks siin abiks olla?
Minu meelest see, kui inimene leiab Jeesuses seesmise rahu.
Siis ta ei pane enam sellele maailmale nii kohutavalt suuri ootusi.
Muidugi peab igaüks oma igapäevase leiva lauale saama.
Aga mitte seda, et ma pean saama uue Mersu või kõikvõimalikke muid asju.
Ehk siis piiblikirjakoht: "Otsige esiti Jumalariiki ja tema õigust"
Kui see on esimene lähtekoht, küll see tööhõivegi tuleb.
Minu puhul oli küll nii. Kui ma vabanesin vanglast,
siis ma pole kunagi pidanud pikka aega ilma tööta olema.
Ja sul on olnud päris head töökohad! - Väga head töökohad.
See kõik on sinus kasvatanud tänulikkust. - On.
Kui mitmedki aru saaksid, milline aare meil on!
See on tähtsaim, et inimene, kellel on läinud halvasti, tuleks usule
ega hädaldaks, vaid ta usaldaks seda ja elaks selle järgi, mida ta usub.
Siis laabub kõik siiski hästi!
Nüüd ongi see küsimus usust. Kas me usume Jumala Sõna
ja neid tõotusi, mis sellega kaasas käivad? See on see võtmeküsimus.
Ongi! Minusugune mees peab alustama väikesest asjast.
Sellistest tõotustest, mis mulle on võimalikud.
Ja siis tasapisi tulevad need suuremad asjad, millesse saan uskuda.
See on igapäevane suhe Temaga, kes saab teha kõike meis.
Just nii ongi.
Kuna sul tuleb varsti 70. juubel,
siis mis plaanid on sul seoses tänavamisjoniga?
Üks harras soov on, et ma saaksin veel ühe heliplaadi teha.
Sest muusika kaudu saan oma tunnistust veelgi paremini esile tuua.
Küsimus on selles, et kui sa saad viisid ja laulud Püha Vaimu kaudu,
siis seal on see vägi. Sinna juurde, kus on õnnistus, ei ole midagi vaja.
Mul pole vaja juurde mingit heavy-bändi!
Kuna saateaega on veel järel paar minutit, siis palun jaga vaatajatega,
mida Jumal on su südamele pannud!
Kui seda tunnistuse lõiku vaatab keegi, kes on vanglas,
kelle elu tundub olevat täiesti läbi, siis ma ütlen, et üks tee on lahti.
Palvetee on alati lahti. Minu elu on selle kohta parim tunnistus.
Palveid kuuldakse alati! Meil on võimas ja armuline Jumal, kellel ei ole muud tahet,
kui inimestele armu anda. Tema tahab muuta igaühe elu.
Aitäh, Kari, nende lõpusõnade eest! Aitäh, et tulid rääkima oma tunnistusest.
Siin võiks öelda, et sina, kes sa olid nö surnud, ärkasid ellu
ja oled saanud elada seda elu 40 ja rohkem aastat.
Ja kui Jumal annab sulle veel aega, saad kindlasti ka selle uue plaadi tehtud,
et ka selle läbi paljud Jumala seemned saaks külvatud ja saak võiks tulla.
Aitäh, et sa tulid ja õnnistusi sinu elule!
Tõlge: Raul Jürimaa