ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse "Isanda lauas"!
Piiblis Jeesus räägib, et Ta ei tulnud hukka mõistma, vaid päästma.
See kirjakoht tuli mulle meelde, kui ma vestlesin saatekülalisega
enne selle saate tegemist. Tere tulemast Pekka Vaurumaa!
Sa oled Vihti poiss, seal sündinud ja üles kasvanud.
Ma sündisin Vihtis ja meil oli väike maakoht.
Isa oli põllumees ja meil olid loomad.
Ema hoidis lapsi. Meid oli kokku 8 last.
Lapsepõlv oli selline rahulik, maakoha miljöö.
Siis väga hea keskkond kasvamiseks.
Vihti on kaugel linnast eemal.
Jah, me asusime ikka eraldi looduse keskel.
Millal sa lahkusid kodust?
Kas käisid koolis ja mis ajal sa lõpetasid kooli?
Ma käisin seal põhikoolis. Ja peale kooli ma läksin kodust
ehitustööle Helsingisse.
Kui tulla maalt suurde linna, kas siis hakkasid tulema ka ahvatlused
ja erinevad kiusatused?
Jah, igasugu ahvatlusi ikka tuli. Kõik polnud üldse nii hea.
Mäletan, kui elasin koos ühe meeste seltskonnaga, siis napsutasime.
Alguses see tundus hea olevat, aga lõpuks ikkagi polnud see nii hea.
Sa olid umbes 17aastane, kui ära kolisid ja alkohol hakkas tasapisi
su üle võimust võtma. Kui palju see sai sinus võimust ja kui kaugele
kõik see asi läks?
See sai minus väga ruttu võimust ja mitmel nädalal ja kuus
hakkasin seda tarvitana päris regulaarselt.
Ja tulemuseks oli see et ma ei saanudki enam hakkama.
Ja mingil ajal ma kolisin tagasi oma kodukohta.
Seal oli vähemalt toit laual ja soe tuba.
Kuidas su vanemad seda vaatasid, et sa oled olnud Helsingis
ja viin on noore mehe ära rikkunud?
Isa suri, kui ma olin 17aastane ja ema oli pere hooldaja.
Mul olid nooremad kaksikõed. Ema oli selline, et ta ikkagi püüdis toetada
ning aidata igatpidi. See oli tõesti väga raske talle ja tänapäeval
võin ette kujutada, milliseid kannatusi ma talle valmistasin.
Kas sa olid kogu joomise aja Vihtis? - Jah. Ma olin seal üsna pikalt.
Vahel olin mõned korrad lühikest aega eemal, aga muidu ikka Vihtis.
Kas tegid ka ehitustöid?
Jah, ma proovisin teha ka ehitust, joomise ajal algaastatel oli nii,
et nädala sees olin ikkagi kaine ja tervis oli hea,
kuigi nädalalõppudel jõin kõvasti, et esmaspäeval uuesti kaineks saada
ja minna tööle, aga see oli väga katkendlik.
Sa vajasid raha viina ostmiseks? - Otse loomulikult!
Alkohol võttis sinu üle võimust ja kui kaugele asi läks ning kui pikalt?
Esimesest võtmisest ma teadsin, et see on mu "pääste" ja maiustus,
mis annab mulle julguse ja vabaduse.
Ma tahtsin kogeda seda julgust ja vabadust.
Lõpuks saabus olukord, kus ma ei saanudki enam napsita olla.
Tulid haigused ja mingil perioodil tundus, et vajan narkootikume.
Mis haigused sul olid?
Mul oli kopsuastma, südame rütmihäired.
Ja kuna ma olin sattunud väiksena jooma soolhappe lahust,
siis alkohol aitas kaasa ka kõhukasvaja tekkimisele.
Kõhu sees oli umbes 1-margase raha suurune auk,
kust toit pääses läbi tulema. Mu tervis oli põdur.
Jäin peale 30. eluaastat haiguspensionile.
Noor mees haiguspensionil, kes just peaks olema parimas jõus!
Nii on. Aga elukombed olid nii halvad, nagu nad olid.
7 aasta pärast tuli sulle selline teerist, et seda enam üle ei elanuks.
Ma olin juba sellises olukorras, kus olin tihti haiglaravil tilguti all.
Ja joomise pärast ma ei ravinud astmat, magu ega südant.
Lisaks ma võtsin tablette paanikahäire vastu.
Oli selline olukord, et surm oli füüsiliselt mu ukse ees.
Kas oli umbes nii, et nagu tsüklis, et sa ainult jõid?
Jah, ma ainult jõin ja ma mäletan oma viimast joomist,
mis kestis umbes 3 aastat ja seal polnud palju selgeid päevi.
Kuigi olid mõned 3-4 päeva pikkused vahed, mil ma ei võtnud.
Kuid selle ajaga ei suutnud ma veel jalgu alla saada.
Kas käisid ka taastusravil?
Käisin ravil, olin mitu korda haiglas võõrutusravil
ja tulemused polnud just kiita.
Mäletan juhust, kui läksin võõrutusravile,
olin seal vist 7 päeva ja tulin sealt koju.
Kojusõidu ajal me siis ühe sõbraga hakkasime jälle viina võtma.
Ema ütles, et see võõrutusravi koht on nii "imeline" koht,
et sealt tuled sa tagasi nii purjus olekus, nagu ei kunagi varem.
Ema vihjas siis sellele, et Soome ühiskonna põhiorganisatsioonid
ei ole väga usaldusväärsed vabastamaks inimesi alkoholist?
See võis olla mõnel muul juhul, aga minu puhul oli see mehhanism
tehtud nii, et ei olnud ebausaldusväärne.
Mis oli see viimane tilk, mis sa olid võtmas, mis oleks su tapnud?
Ma olin sellises olukorras, kus ma kogesin,
et mu keha on sellises olukorras,
et ma enam ei ela seda üle ja ka kõik arstide pandud diagnoosid
olid seda meelt, et surm on üsna lähedal, kui elukombed ei muutu.
Ühel õhtul ma olin vanematekodus ülemisel korrusel, mõtlesin,
et lõpp on lähedal ja kartsin seda, et kui ma kohtun surmaga,
lähen põrgusse. kunagi ma olin Piiblist lugenud, et on olemas
2 kohta- Taevas ja põrgu. Ja oma eluviisidega olin põhjustanud surma
ja siis mu koht on põrgu. Ja ma olin siis nii suure surve all,
et higi voolas kätest kehale ja selle higiga koos tuli
nägemus veretilkadest.
Ja siis sa tegid, mida Piibel õhutab tegema -
"Hüüa mind appi oma häda päeval. Ma tahan sind aidata."
Kas oli nii? - Oli jah nii.
Ma veel mõtlesin, et kui ma palvetan,
saan ma kindluse selle kohta, kas Jumal on olemas või ei.
Ma palvetasin, et mida ma pean tegema. See oli selline segane,
aga siiski oli see appihüüd. Olukord oli tegelikult selline,
et ma olin juba alla andnud ja mul polnud enam mingeid mõtteid,
et mida maailm saaks mulle veel anda.
See oli nagu viimane appihüüd, kui maailma
asjade tähendus oli kadunud. Ja ei olnud enam mingit tähendust sellest,
mis toimub. See lihtne palve, mis ma pidin tegema ja see, mis nüüd toimub,
see põhjustas erilise sündmuste ahela. Äkki ma olin kõhuli voodis.
Ja ma kuulsin häält:"klinn!," nagu lift oleks tulnud meie korrusele.
See oli vana puumaja. Siis kostus sahisev hääl,
nagu büroohoone lifti roostevabad uksed oleksid avanenud.
Ja kui kostis see uste avanemise sahin,
siis tuba täitus kirka valgusega ja soojusega!
See oli väga imeline kogemus. Ja ma kartsin, et mis asi see on.
Olin kõhuli pikali ja ei julgenud tõusta üles. Ma olin pea alaspidi
ja küsisin veel uuesti, et mida ma pean tegema, mis toimub.
Ja ma sain südamesse vastuse, et ma pean jätkama elamist.
Kui ma olin mitmeid kordi raviga ja muud moodi püüdnud saada alkoholist vabaks,
saada elu normaalsetele rööbastele ja kunagi see polnud õnnestunud,
siis teades, et oma vahenditega ei tulnud midagi välja,
ütlesin: kuidas ma pean oma elu jätkama?
Sina saad selles mind aidata!
Ja nii juhtuski! - Jah. Äkki mingi võlulöögi mõjul
minu olek muutus kergemaks, pohmell ja veresegune higi, mis oli mu ihul,
kadus! Parem olek kui maailm, kus ma elasin.
See muutus teisejärguliseks. Selle toa õhkkond, kus ma olin joonud
ja suitsetanud, oli must. Ema ei pääsenud seda koristama,
ja mind sellised asjad siis ei huvitanud. Siis tundus,
et see kõik, mis ma silmaga näen, muutub selliseks eriliseks.
See oli nagu pühadus, mis puhastas selle keskkonna!
Sa vabanesid nendest haigustest ühekorraga, eks?
Ma vabanesin nii, et paanikahäire lõppes kohe, samuti ka südame
rütmihäired lõppesid. Astmaga tuli veel ravil olla natuke.
Aga sellegagi läks nii, et õhtust alates ma paranesin ja ma pole aastakümneid
pidanud astmarohte võtma! Kõhukasvaja opereeriti umbes aasta
pärast Lahti haiglas. Alkoholi himu ja tarbimine võeti päevapealt ära!
Ma pole tarbinud alkoholi alates 10. novembrist 1994 peale kella 22.
Sellal sa veel ei loobunud suitsetamisest.
Räägi, mis juhtus aasta hiljem.
Tubakast, jah, ma ei saanud lahti.
Kuigi püüdsin, aga ei õnnestunud. Palvetasin 3 kuud, et loobuda.
Ja ühel õhtul ma otsustasin, et ma enam ei suitseta.
Mul oli ka ajaline piir ehk südaööni, kus ma enam suitsu ei tee.
Seejärel tegin midagi ja kuskil kella poole 2 ajal öösel ma sain aru,
et ma ei vaja enam tubakat. Lihtsalt polnud enam isu.
Ja märkimisväärne on see, et siis oli ka kellaaeg 22 ja kuupäev oli 10. november,
aasta hiljem varasemast juhtumist. Ehk siis 1995. aastal.
Sellest ajast pole ma enam kunagi suitsu tahtnud.
Jeesus külastas sind 2 aastal täpselt samal ajal.
Ja sel ajal sa olid 37 või 38aastane ja sinu elus toimus suur muutus.
See oli tõesti suur muutus ja ma sain peale " liftikogemust"
peale pikka rahutuse aega jälle rahu! Magasin öösiti rahulikult.
Siis ma ei osanud vahet teha Jumalal, Jeesusel ja Pühal Vaimul
ning nendel asjadel, millest räägitakse Piiblis.
Kuid teadsin, et see seondub sellega, et sain öösiti jälle korralikult magada.
Sulle tuli üks Piibli kirjakoht, kui sa võtsid Piibli kätte.
Sa said kinnitust selle kohta, mida Jeesus oli teinud. Räägi sellest!
Tegelikult ma ei teadnud, mis kirjakohta ma pean lugema.
Uurisin sisukorda, ja märkasin, et seal on selline mees nagu Peetrus.
Ja seepärast, et Peetruse ja Pekka nimed on natuke sarnased ja pärit
samast juurest, siis mõtlesin lugeda Peetruse kirja.
Sealgi Jumal näitas oma suurust, mis tal on.
Ja ma võin lugeda 1. Peetruse raamatu algusest.
Loen mõne kirjakoha. 1 Pe 1:3. Tähtsaim on salm 3:
"Ülistatud olgu Jumal, meie Isa, kes oma suurt halastust mööda meid on uuesti
sünnitanud elavaks lootuseks Jeesuse Kristuse ülestõusmise läbi surnuist."
Oli juhtunud selline asi, et ma sain aru, mida siin öeldakse.
Olin ka varem Piiblit lugenud, mõistmata, mis minuga oli juhtunud.
Õhtul tuli see "lift" tuppa, Püha Vaim astus sinna sisse,
ja Tema oli mind uuesti sünnitanud. Ta oli ära võtnud mind saatana võimu alt!
Ja pannud mind Taevaste vägede sekka. Ta sünnitas mind uuesti ja andis
mulle elu lootuse. Täpselt nii, nagu Piibel ütleb.
Enne seda päeva, aastal 1994, kui sa olid seotud, mis sa arvad,
kuidas oleks sinu elu läinud? Mis sind siis juhtis?
Tagantjärgi olen mõelnud seda pilti, et ma olin nagu mingi must koer,
kellel oli kaelarihm ja selle küljes oli veel jalutusrihm.
Ja selle jalutusrihma teine ots oli saatana käes. Ja ta juhtis mind ja
viis mind sinna, kuhu mina ei tahtnud, aga kuhu tema tahtis.
Ma olin tema juhtimise all. Ja selle õhtu kogemus oli,
et saatana juhtimine lõppes ja ma läksin üle Püha Vaimu juhtimise alla oma elus.
Siinkohal võib tõdeda ka seda, et mitmed on selle juhtimise all täna.
Ja nende jaoks on ka lahendus olemas.
Mis sa arvad, mis lahendus see võiks olla?
See lahendus võiks olla see, et inimene pöörduks Jeesuse poole.
Elu tähtsaim asi on usk, mida meil on võimalik saada.
Usk tuleb palvest ja palumisest, et usk saaks osaks meist.
See Peetruse kiri on sulle saanud paarikümne aasta jooksul tuttavaks.
Jah. Seda on loetud paarikümne aasta jooksul korduvalt ja seekord on
mu lugemine on jõudnud 9. salmini, kus meile ilmutatakse,
mis on meile kõige tähtsam - usu eesmärk on hingede päästmine.
Just see päästmine on sulle saanud kirgastunud asjaks.
Sa oled olnud abiliseks Tooma-missadel mingi aeg
ja oled liikunud vaimulikes ringkondades.
Miilised tunded sul on olnud sellest ajast ja mida sa soovid,
et me nendel päevadel peaksime tegema?
Ma kogen midagi sellist, et meie vaimulik tööpõld
ja kõik põhineb sellele, millised peame olema inimestena
ja inimeseks olemise problemaatika.
Kuid keskendutakse inimesele ja mitte Jumalale.
Pühakiri ilmutab meile mitmes kohas selle, mis on olulisim.
Ehk side Jumalaga Jeesuse Kristuse kaudu.
Ja igavene elu. See, mis meiega praegu toimub, on teisejärguline.
See on tähtis, aga ma tahaks ikka rääkida sellest, et kõigest kõige
tähtsaim on igavik ja see, et kuigi meil on kannatusi,
peab meie suund olema selge.
Ehk peame pöörduma Jumala poole.
Siis kui Jeesus sulle ilmus, olid peaaegu suremas,
aga sa said lisaaja, said täitsa uue lehekülje oma ellu.
Alustasid seda juba järgmisel päeval.
Jah. See on nüüd kestnud umbes 19 aastat.
Sa rajasid ehitusfirma, hiljem sa abiellusid.
Su praegune elu on olnud palju erilisem, kui elu esimene pool.
Jah on. Olin saanud kogemusi ehituse alal,
kuid varem olin olnud ehitustel tööl.
Tegin ehitusfirma ja tänaseks olen ehitanud üle 30 eramaja.
Olen saanud ennast elatada ja see uus elu tõi kaasa ka selle,
et pääsesin ära haiguspensionilt. Hakkasin normaalset elu elama.
Jeesus tegi sind terveks, andis sulle uue eesmärgi ja sisu sinu ellu.
Ja see on kiirganud ka mitme teise ellu sinu kaudu,
kuna sa oled olnud usus Jeesusesse. - Mingil viisil ma olen seda edasi
andnud, mis minuga juhtus. Olen teinud misjonitööd Venemaal.
4 aasta jooksul olen teinud sinna üle 50 reisi.
Olen käinud vanglates, narkomaanide tugikeskustes
ning lastekodudes rääkimas, tunnistamas.
Jumal on andnud mulle sellise erilise positsiooni,
et mul on palju tunnistada ja asju, mis on seotud tunnistamisega.
Ma just tahtsin öelda, et sul on ju selja taga 21 aastat alkoholiorjust.
Seega on siin võrdlusmoment. Sa saad aru inimestest,
kes istuvad vanglates, viina pärast ongi ju mitmed sinna sattunud.
Kas see on neid aidanud?
Jah. Kerge on olnud läheneda neile, sinna minna.
Minnes Venemaa vanglatesse, kus on kultuurilised erinevused,
on see asi olnud põhiline. Jumal on oma suures headuses mulle
andnud paha elu põhjaks, mida ma tänapäeval oskan väärtustada
kui kingitust ning sellest rääkida.
Viimane minut käib, räägi televaatajatele, mis sul südamel.
Ma tahaks rääkida sellest, et hinge päästmine ja igavene elu
on taotlemist väärt asjad!
Selle maailma asjad on teisejärgulised ja kuigi meil on erinevaid katsumusi,
tahaksin kannustada igat televaatajat vaatama üle tänase päeva argielu
sellele päästetööle, mille Jeesus valmistas
ja kinnitama tähelepanu hinge päästmisele ning igavesele elule.
Aitäh, et sa tulid saatesse ja avalikult rääkisid,
mis teekonna sa oled oma elus läbi käinud.
Ja see rõõmusõnum, mis sai tõeks 38aastasele Pekkale,
kui ta oli kaotanud elutahte.
Aitäh, et sa sellest rääkisid ja Jumal juhtigu sind Venemaal ja Soomes,
kus sa räägid Jeesusest ja päästest.
Tänan! Ja ma tahan soovida õnnistust teie väärtuslikule teletööle.
Palvetagem selle eest, et paljud inimesed leiaksid elule seeläbi sisu.
Tõlge: Raul Jürimaa