ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse "Isanda lauas"
Tänase saatekülalise kohta võin öelda, et ta on "kotkapoeg".
Tere tulemast, Heikki Ahngren! -Tänud!
Kas sa oled "kotkapoeg"? -Mina olen sündinud Kotkas.
Keegi kuulus laulja laulis: "Kotkapoeg, aga ilma tiibadeta".
See oli Juha Vainio, temagi oli Kotka mees.
Millises peres sa sündisid ja missugune oli tollal keskkond?
Ma sündisin 8-lapselise pere noorima lapsena.
Olid veel ema ja isa. Kokku oli meid 10.
Tegemisi ja askeldusi jätkus. Elasime suht väikeses korteris.
Igal pool olid voodid. Aga tuju oli hea. Ainsa varju heitis see, et isa aeg-ajalt
tarbis alkoholi. Ja see muidugi mõjus ka meile lastele. Me kartsime,
kui ta koju tuli. Aga ikkagi võin öelda, et pereelu oli hea kõigest
hoolimata. Kuna meie, õed ja vennad, armastasime üksteist, nii ka ema ja isa.
Isa oli kaine peaga täesti armastus- väärne. Aga ta oli palju eemal ka
õhtuti, kuna ta veetis palju õhtuid Kotka Linnateatris näitlejana.
Su pere terviklikkus ei jäänud kestma, su ema suri.
Jah. Nüüd lähme Teise Maailmasõja teemale. Siis Jätkusõja puhkedes,
1941. aastal mind saadeti Rootsi. Olin seal sõjalapsena, kuni sain
teate aastal 1942, et ema oli surnud. Mäletan hästi olukorda.
Hakkasin nutma, oskasin siis juba hästi rootsi keelt.
Rootsi linnas tuli mu juurde tädi Hanna, kiri näpus ja ütles, et mul
on sulle midagi tõsist öelda.
"Sinu isa saatis kirja, kus ta kirjutas, et ema on surnud."
See oli väikese poisi jaoks kõva löök.
Sa olid siis noor poiss? -Mind saadeti 6-aastasena Rootsi ja
olin siis 7, kui see juhtus.
See oli kohutav olukord.
Isal olid probleemid alkoholiga, aga peale seda juhtus temaga midagi?
Jumal kutsus isa üsna mitu korda. Ta nägi unenäo, mis oli üllatavalt pikk.
Ta sõidab rongiga kuhugi. Rong on inimesi täis.
Ta kuuleb häält, mis ütleb otse talle: "Vilho, hüppa välja hukatuse rongist!"
Aga see juhtus enne ema surma. Ta oli saanud hoiatusi varemgi.
Aga need polnud tema elu mõjutanud. Ema lahkumine mõjus nii,
et tal jõudis midagi kohale.
Ta hakkas mõtlema, et ema on nüüd igaveseks eemal.
Kas ma veel kunagi näen oma naist? Ja siis need varasemad unenäod,
Jumala kutsed hakkasid koos mõjuma.
Jah. Kindlasti nii läks. Isa kirjutas ühte ajalehte, mis on mul
veel alles, oma eluloo, see on väga mõjuvõimas.
Olukorrad õhjustasid selle, et ta läks otsima midagi tõelist.
Ta kõnnib Kotkas pimedal õhtul nädal peale ema surma.
Juhtub minema mööda Kotka Vabakogudusest.
Ja kiriku kohal kuuleb kirikust laulu. See peatas isa. Ta läheb sisse.
Pastor näeb teda istuvat tagapinki väga murelikuna. Koosolek oli lõppemas,
see pastor läheb tema juurde selgelt Jumala kutse peale.
Tervitas isa ja küsis temalt otse:
"Kas tahad anda oma elu Jeesusele?" "Seepärast ma siia tulingi," ütles isa.
Ja saigi päästetud sellel koosolekul.
Aamen! Seda teeb kõikväeline Jumal!
Ja see muutis seejärel sinu ja su õdede-vendade elu?
Jah. Sel ajal ma olin Rootsis. Aga asjadest sain täpsemalt teada
hiljem, kui tulime tagasi venna Eskoga aastal 1945, peale sõda.
Ma olin siis umbkeelne rootsi poiss. Ma ei osanud soome keelt üldse,
kuigi arvasin. Aga kui saabusime koduuksele, siis Esko küsis, kas ma
räägin kindlasti soome keelt. Ma ütlesin: "Muidugi!" Üks õdedest
tegi ukse lahti ja hakkas midagi rääkima. Ma küsisin Eskolt rootsi
keeles, mida ta räägib. Läks natuke aega enne, kui ma oskasin
soome keelt. Ma käisin natuke Rootsis ka koolis. Esko oli minuga
seal vähem aega. Ta õppis rootsi keele hästi selgeks, aga temal jäi
soome keele oskus alles. Ta oli minust 3 aastat vanem.
Kuidas siis see vaimne pool elule mõjutas? Tulid sa ka Jeesuse juurde?
Juhtus nii, et sel ajal, kui olime alles Rootsis, isa abiellus uuesti.
Kotka Vabakogudusest leidus sobiv inimene, keda Jumal selgelt juhtis.
Meie kodus oli kõik muutunud. Õhkkond oli täiesti teine.
Ja see mõjutas ka meid, poisse. Esko ja mina hakkasime käima
nendega koosolekutel. Aastate möödudes, Jumala Sõna
hakkas mõjutama. Olin 13-aastane ja veetsin öö Mäntyharjul, sõprade suvilas.
Oli suveaeg. Ja ma veetsin seal osa suvedest. Mul oli seal oma tuba.
Ühel õhtul magama minnes ei tulnudki und. Vaid mulle tuli
patutunne noore poisina. Läks mitu tundi, ma palusin Jeesust
südamesse, et Ta annaks mu patud andeks.
Ja ma mäletan, et sellest vara- hommikust, umbes kella 3 ja 5 vahel,
tuli mulle rahu südamele. See oli esimene puudutus Jeesuselt, Jumalalt.
Tagantjärele olen seda imestanud, et kui väärtuslik see oli siis.
Siis sa käisid koolis ja seejärel algas su töömeheelu. Sa läksid
tööle ühte lihatöötluskontserni. Kas oli nii?
Jah. Vaurus OY oli sel ajal üks suurimaid tööandjaid Kotkas.
Parimatel päevadel töötas seal üle 300 inimese. Seal ma algul tegin
mitmesuguseid töid, aga ma suundusin vastavalt õpingutele
müügitööle. Ja siis hakkasid juhtuma asjad, mis ei olnud
Jumalale meelepärased.
Kuna sa olid müügijuht, siis sul oli palju reisimist,
esindamisi eri klientuuride juurde. Siis tuli ka kärakas mängu.
Jah, nii oli. Alkohol tuli mängu, kui olid kliendiõhtud, millest võtsin osa.
Siis paluti mind ka Leijona-klubisse Ja sellised õhtuveetmised jätkusid.
Kui kaugele see napsutamine sinul läks?
See oli iganädalane asi.
Üldjuhul muidugi nädalavahetustel, kuid vahel tarbisin ka nädala sees.
Sa olid abielus ja sul olid lapsed.
Kuhumaani see alkohol sinu pereelu segas?
Kindlasti see mõjutas lapsigi. Aga ma usun, et Jumal taltsutas mind
nii palju, et pereelu püsis koos.
Ja mingil ajal juhtus see, et su naine suri haiguse tõttu.
1974. aastal ta sai infarkti ja sattus Kotka Keskhaiglasse.
Aga ta siiski sai terveks. Ta oli seal paar nädalat.
Siis Jumal kutsus uuesti tugevalt. Käisin kirikus,
see kirikuskäimine oli pinnapealne.
Siis saabus vist 1983. aasta, mil meil Kotka Vabakoguduses
olid vaimulikud koosolekud, jutlused. Siis ma kogesin selgelt, et ma pean
tegema otsuse. Kas ma jätkan oma vana ja valet teed või tulen
Jeesuse juurde. Ja nii ma tegin.
Sel aastal saab sellest 30 aastat.
Ja sellest ajast olen ma väga tänulik, et Issand mind tagasi kutsus.
Kuidas see peegeldus sinu peres, ümbruskonnas? Kas olid siis tööl?
Jah, meie firma oli müüdud teisele omanikule ja mina teenisin siis
teist omanikku mõne aasta. Firma müüdi 1980 a. Aga seda peeti veel
umbes 4 aastat. Ja seejärel nad lõpetasid tegevuse Kotkas täielikult
ja siirdusid firma Helsingin Kauppiaat (HK) alla.
See oli sinu elus suur muutus ja mööda on läinud 30 aastat. Ja nüüd
võib vaadata, mida mingil perioodil hingevaenlane tegi, kui ta pääses
sinu elusse röövima.
See aeg, mis inimlikult tundub hea, kui said olla kuskil ringkonnas.
Mul oli isegi selline olukord, et mind kutsuti vabamüürlaste juurde.
Aga siis ma kogesin selgelt: "Ei."
Ei saanud täita neid pabereid. Ja selleaegne inimene seal loožis,
kes mulle oli tutvustanud vabamüürlust, kui ma paberid talle tagasi viisin,
ütles ta mulle: "Kuule, Heikki, kui sa nüüd keeldud, edaspidi,
kui sa ka paluksid, ei saa sa siia meie looži."
See oli väljapressimine?
Oli jah väljapressimine. Ma tänan Jumalat selle eest,
et ta pani asjale punkti.
Millised muutused on sul olnud nende 30 aasta jooksul,
mil sa oled olnud usus?
On olnud ka erinevaid perioode? On olnud raskusi, kuna vaenlane on
pidevalt püüdnud rünnata aeg-ajalt. Mõnes olukorras ka tugevamini.
Aga ma olen tõesti Jumalale tänulik, et ma olen saanud olla Tema armus,
kogu aeg kaasas Tema riigi töös. Ja kui ma abiellusin oma naise
Sirkkaga, siis alates aastast 1987 tuli ka Iisraeli töö, mida me oleme
teinud ja mida me teeme ka kodus Iisraeli koosolekute raames.
Oma lastest rääkides, esimese abielu ajal tuli neid 4.
Vanim neist Anne Kristiina, järgmine oli poeg Markku.
Siis Kai oli järgmine poeg ja noorim poeg Mikko.
Ja Sirkkaga saime veel Roni-poja. Ehk siis mul on 5 last.
Julgen veel öelda, et 14 lastelast ja 7 lastelastelast. Nende pärast ma
olen Jumalale tõeliselt tänulik. Kas võib veel paremini minna?
Jumal on tõepoolest õnnistanud!
Nagu ma õigesti aru saan, siis su pojad ja tütar on Jeesuse omad?
On küll jah, Jeesuse omad. Kõik nad armastavad Jeesust
ja on ühel või teisel moel kaasas Jumala riigi töös.
Kai on Kouvola Vabakoguduse pastor.
Ja sinu õed-vennad. Sa mainisid enne Eskot.
Ahngreni suguvõsa on suur ja mitmed teist löövad kaasa
vaimulikus töös.
Jah. Esko oli ka rahvaesindaja. Nüüd on ta pensionil.
Kotkas on ta maja omanik.
Sa rääkisid Iisraeli tööst, kuidas sa said armastuse Iisraeli töö vastu?
See tuli praeguse naise kaudu.
Sirkka oli olnud 5 korda Iisraelis, kokku 2 aastat 7 kuud.
Kui me abiellusime, siis ta hakkas nendest asjadest rohkem rääkima.
Ja tema tegi ettepaneku, et me võiks neid asju edasi viia ja
tutvustada rohkem Iisraeli asju. Siit sai alguse meie töö, et me
hakkasime pidama kodus Iisraeli- teemalisi koosolekuid. Aga käisime
ka teistel Iisraeli koosolekutel siin pealinna regioonis. Ja sellest
mina süttisin Iisraeli töö vastu.
Tagantjärele mõeldes, kas on olemas mingi õpetuse varjukülg selles asjas?
Sa olid siiralt usus, aga ei tundnud seda asja.
Ei tundnud, ja murega mõtlen, et ei mõelnudki nendele asjadele.
Aga ikkagi minu arusaama järgi on olukord selline, et Soome kogudustes
liiga vähe tuuakse esile Jumala omandrahvast ja neid asju.
Piibel ju põhineb täielikult sellele!
Sealt leidub kogu spekter. Me teame, et see rahvas pole täiuslik,
aga Jeesus Kristus tuleb ja Tema paneb asjad paika. Minu meelest
peaks need asjad kirikus palju rohkem olema esile toodud.
Kas oled kohanud ka tõrjuvat suhtumist, kui oled rääkinud sellest?
Ka selliseid inimesi leidub. Kui nad ka midagi ei räägi,
annavad nad seda mõista.
Sa oled väga aktiivselt kiriku ja Iisraeli tööga kaasas,
samuti ka vabatahtlik muuhulgas TV7-s.
Kuidas siis neutraalse usklikuna näed seda Soome Siionit ehk kirikut?
Soome kogudus igatseb tänapäeval selget Jumala äratust.
Seda mina tahan, et Jumala tuled süttiksid Soomes,
tõelised Jumala tuled. Et Püha Vaim saaks teha usklike südametes palju
suuremat ja loovamat tööd. See on kõige A ja O. See on ainult Tema,
kes meid süütab.
Kindlasti tead sa ka Hilja Aaltoneni, kes on rääkinud väga palju ja ootab
seda vaimuvihma. Ta räägib päris samamoodi nagu sinagi.
Seda me kõik nüüd ootame.
Enne kui Hilja Aaltonen sattus vanadekodusse, mina koos pastor
Asko Tyynelega käisin tema kodus. Käisime seal palvetamas. Juba ammu.
Kui käisid tema juures, millised mälestused sulle sellest jäid?
Mälestus on see, et ta on selge Jumala naine, kes milleski ei tinginud.
Tal on selge nägemus ja ta räägib Issandaga iga päev. Ja see jätkub,
kuigi ta on 105-aastane.
Mis peaks juhtuma kogudustes, et selline vaimuvihm tuleks ja
inimesed saaksid januseks?
Julgen radikaalselt öelda, et me peaksime laskuma põlvili kogudustes
ja hüüdma Issanda poole. Ma ise olen liiga vähe palvetanud ja hüüdnud
Issanda poole. Ma tunnistan seda. Aga selgelt kogen, et nii peaks
toimuma Soome Siioni, et me ärkaksime aru saama, et me
mõistaksime, et meil on vähe aega. Aeg lõpeb.
Jumala tahe on see ka, et Tema Sõna kuulutataks puhtalt.
Täpselt nii. Tuleb meelde Laul 139.
Mis seal öeldakse?
Sina, Issand, tunned mind - mõte on see. Sina tunned mind kaugelt.
Millal seisan, magan, laman, teen mida tahes, lähen kuhu tahes, Issand,
sina oled seal. Kui ma ka tõuseksin sinna ja tänna, oled sina seal.
Sa oled kõikjal. Uuri minu südant! Tunne mind! Et minu tee ei viiks
mind vaevadesse, Juhi mind igaviku teele!
See on hea samm lõpupalvele. Mida sa tahaksid vaatajatele öelda?
Elav Jeesus, Sina oled kuulnud meie vestlust. Sa tunned meie südameid.
Kallid vaatajad, kes te olete olnud teleri ees, ei ole muud teed
taevakoju, kui Jeesus Kristus. Ta ise ütleb, et Isa juurde ei pääse
muul viisil, kui ainult Tema kaudu. Sõbrad, lugege Piiblit, tutvuge
sellega! Palvetage! Tema on elav Jeesus, kes tahab päästa, tõsta ja
kanda täiesti igaüht. Olgu elu olukorrad millised tahes,
olge õnnistatud Jeesuse Kristuse nimel! Aamen!
Aitäh Heikki, et sa oled saanud pool tundi jagada neid asju
ja oma elulugu Jumala suure headuse kaudu.
Ta on tõesti hea ja olgugi, et sul oli vahepeal nn "kõrbeperiood",
siis usun, et Jumal kasvatas sind ja küpsetas vilja, mis on sinu sees
saanud olla 30 aastat. Ja see on tõeline põhjus tänuks.
Tõesti on. Mõned ütlevad, et parem kui lotovõit. See on halb võrdlus.
Inimesed ei saa aru, mida see tähendab. Paljud arvavad, et kui
lotoga võita palju raha, siis elu on alati õnnelik. Nii see ei ole.
Vaid Jeesuses Kristuses on meil õnnelik elu. Ja Tema kaudu saame
pärida igavese elu.
Aitäh sulle ja Issand õnnistagu ja juhtigu sind kõigis vaimulikes teenistustes.
Aamen! Aitäh, Martti!
Tõlge: Raul Jürimaa