Tervetuloa Isännän pöydässä - ohjelmaan.
Vieraanani on Kyösti Erkinkorpi. Tervetuloa. - Kiitoksia.
Olet ollut aikaisemminkin muutama vuosi sitten -
kertomassa elämästäsi mutta varmaan on katsojia, -
jotka eivät ole historiaasi tarkemmin tutustuneet.
Ehkä lyhyesti kertoisit sen elämän -
siihen asti, kun Jeesus sai vallata sinut. - Joo.
Olen syntynyt Savossa ja isäni toimi siellä -
urakoitsijana rakennuspuolella.
Äitini oli akateemisesti koulutettu.
Meitä oli 2 lasta, 2 v. vanhempi sisar.
Sodanjälkeistä aikaa kun elettiin, isäni tuli rintamalta -
sielullisesti, henkisesti vammautuneena.
Hän alkoi ryypätä rajusti. Taloudellisesi oli hyvinvoivaa -
ja asuttiin isossa talossa.
Silloin pääsi helvetti irti siinä talossa.
Kun olin 6-vuotias niin hän tulee humalapäissään raivoamaan -
meidän kodissa ja hakkaa meitä lapsia sotilasvyöllä.
Verta valuu pitkin poskia.
Äiti tulee väliin suojelemaan meitä.
Isä ottaa leipäveitsen, tempaisee äitiä tukasta kiinni -
alkoi silpoa tällä leipäveitsellä äitiäni.
Juostaan talvipakkaseen pihamaalle karkuun.
Muistan vielä tänäkin hetkenä äidin sanat, kun hän sanoi, -
että älä tee lapsille pahaa kun hän verta valuvana vajoaa ovelle.
Mentiin siskon kanssa kerrostaloon pyöräkellariin.
Jouduttiin sukulaisten hoiviin -
meitä siirreltiin kuin paketteja lastenkotiin.
Kun koulu alkoi en pystynyt olemaan siellä levollinen.
Olin hyvin rauhaton, ahdistunut ja tuskainen.
Siihen aikaan luotettiin Suomessa laitoksiin kasvattajana.
Minut vietiin Turkuun kasvatuslaitokseen.
Siellä oli 120 poikaa samanlaisista oloista -
8-vuotiaasta aina 18- vuotiaaseen.
Siellä varsinaisesti opin ja kasvoin -
poikien keskinäiseen väkivaltaan ja vääryyteen.
Siellä kasvoin nuorisorikollisuuteen.
15-vuotiaana jouduin ensimmäisen kerran vankilaan.
Isäni kuoli samana vuonna. En päässyt edes hautajaisiin.
Alkoi rankka vankilakierre yli 10 vuotta eri vankiloissa.
Kakolassa kahlittuna jalka- ja käsirautoihin.
Kunnes sitten Tukholmassa vuonna -79 -
meitä oli pankkiryöstäjä porukka, huumekauppiaita, henkirikollisia.
20 miestä kaikki aseistettu hampaisiin asti -
väkivaltaisia miehiä.
Eräänä syksynä, pimeänä iltana, tulee yksi vanha vaari.
Kumaraiset hartiat ja tulee meidän luoksemme.
Pieni lentolehtinen kädessä ja sanoo:
"Jeesus rakastaa pojat teitä -
saatana on pettänyt teidän elämänne."
Otin sen lentolehtisen ja laitoin taskuun.
Tulin hirmu levottomaksi ja sanoin pojille, -
että lähden Tukholman keskustaan, haluan olla yksin.
Silloin Jumala alkoi kutsua minua.
Istuin puistossa Söderissä ja luin lentolehtistä.
Aivan yksin kukaan ei voinut vaikuttaa ajatuksiini ja mieleeni.
Siinä lukee 2 Jumalan Sanan lausetta.
"Joka tekee syntiä on synnin orja."
Se oli kuin nuijalla olisi lyöty päähän.
Tajusin, että isäni on ollut synnin orja -
vanhempani, olen perinyt tätä orjuutta.
Jokin voima pitää minua hallinnassaan.
Mutta sitten siinä luki:
"mutta jonka Jeesus Kristus tekee vapaaksi, hän on todellisesti vapaa."
Yhtä-äkkiä löydän itseni puiston penkin viereltä polvillani.
Kädet ristissä rukoilemassa, -
että Jeesus jos olet olemassa niin ilmesty minulle jollakin tavalla.
Siinä syksyn pimeän yön hetkinä -
väkevä Pyhä Henki laskeutui ylleni.
Se meni kuin sähkövirta lävitse.
Kun nousen siitä puiston penkiltä -
tiesin siinä hetkessä, että olen muuttunut mies.
Se, mikä on elämässäni ollut hallitsevana, se pahuus -
se raakuus, väkivalta, se vääryys inhottavuus -
kaikki jää tähän.
Nyt alkaa ihan uusi elämänvaihe.
Kiitän Jumalaa siitä ja näitä Filadelfia seurakunnan ihmisiä, -
jotka näitä lentolehtisiä jakoivat.
Koska siinä lentolehtisessä oli tämän Filadelfia kirkon osoite -
Döbelsgatan 48.
Päätin sydämessäni, että seuraavana lauantaina -
menen kirkkoon katsomaan mitä siellä tapahtuu?
Mutta kun olin tehnyt päätöksen, iski valtava pelko.
En olisi uskaltanut millään avata kirkon ovea -
vaikka haulikoilla oltiin ampuiltu -
ja kavereita oli kuollut kadulle, tapettu -
ei riittänyt rohkeus avata kirkon ovea.
Sanoin yhdelle Kakolan kaverille -
lähde kaveriksi tuonne kirkkoon, lähde mukaan.
Niin hän sanoi: "Köpi, pitää kaveria auttaa, kun on hätä."
Hän lähti mukaan, istuimme viimeiselle penkille -
filadelfia seurakunnassa. Saarnamies Raimo Rahnasto sanoo:
"'Sinä joka olet tämän karhunkierroksen kiertänyt, -
tänä iltana katkeaa synnin kahleet."
Saatanan voima irtoaa sinun elämästä.
Kun hän sanoi, "katumusalttari on avoin -
voidaan etsiä Jumalan kirkkautta."
Marssin alttarille polvilleni -
jenkkikassi kädessä -
missä oli katkaistu pumppuhaulikko pistooli taskussa -
ja stiletti povessa.
Katsoin saarnamiestä suoraan silmiin -
ja sanoin muutamalla sanalla mistä tulen.
Onko varma, että Jeesus voi antaa anteeksi tällaisen synnit.
Olen niin paljon tehnyt pahaa elämässä.
Hän avasi Raamatun, Jumalan Sanan, ja sanoi, että lue kundi tuosta.
Siinä luki: "Vaikka teidän syntinne ovat veriruskeat -
tulevat ne lumivalkeiksi, vaikka ne ovat purppuranpunaiset -
tulevat ne villanvalkoisiksi." Hän avasi toisen paikan.
"Jeesuksen Kristuksen veri puhdistaa teidät kaikesta synnistä.".
Hän sanoi: "Uskotko tämän." Sanoin: "Haluan uskoa."
Uusi elämäni alkoi.
Myöhemmin liityin filadelfia seura- kuntaan ja aloin olemaan mukana.
Jumala sitten johdatteli eteenpäin.
Antoiko Jumala sinulle myös vaimon aika pian?
Aika pian, kun huomasin, että ihmisen ei ole hyvä olla yksin.
Asuin 9 m² kellarihuoneessa ilman ikkunaa.
Oli yksi keittolevy ja kattila, jossa keitin sopan ja kahvit.
Yksi heteka, siellä polvistuin ja kiitin Herraa pelastuksesta.
Aloin rukoilemaan, kun löysin Raamatusta -
että anokaa niin annan teille ja Jumala on kuuleva Jumala.
Rupesin rukoilemaan, että Herra anna minulle hyvä vaimo.
Eräässä kokouksessa huomasin kuorossa laulavan Kaisan.
Tutustuttiin ja sanoin: "lyödäänkö Kaisa hynttyyt yhteen."
Avioliittomme alkoi.
Hänhän oli töissä pankissa, olit asioinut pankissa -
toisella tavalla aikaisemmin. - Hän oli postivirkailija, -
joka hoiti kansainvälisen rahaliikenteen.
Oltiinhan me ryöstetty nurkkakunnan pankkeja -
mutta mikä oli kiva huomio joltakin uskovalta rouvalta -
sanoi Kaisalle, että etkö tiedä tuo on gangsteri tuo kaveri -
sillä on ketunhäntä kainalossa, se suunnittelee ryöstävänsä postin.
Mutta ei ole tarvinnut tehdä. - Aivan.
Jos mennään siihen aikaan kun pelastuit -
ja sinulla alkoi ikään kuin uusi sivu elämässäsi.
Olet paljon kiertänyt maailmaa, Suomea ja niin poispäin.
Mitä erityistä haluat sanoa, -
mitä olet päässyt tapaamaan saarnamatkoillasi.
Minulle avautui kansainvälinen vankilalähetystyö -
oikeusministeriö antoi suosituskirjeen eri maihin.
Lähinnä 15 vuoden ajan aloin kiertämään Venäjän eri vankiloita -
syntyi väkeviä herätyksiä.
Näin valtavia Jumalan tekoja.
Mutta viimeisinä vuosina olen kiertänyt Suomen vankiloissa.
Suomen vankiloissa oli -80 luvulla valtava herätys -
vankilan virkailijoita tuli uskoon -
ja jopa vanginvartijat perustivat vartijoitten lauluryhmän.
Elinkautisvankeja tuli paljon uskoon.
Tuosta ei kovin paljon tiedetä, mitä tapahtui -80 luvulla.
Vankilalähetystyö oli hyvin avointa.
Vankilalähetit pystyivät kulkemaan sellin osastoilla -
tapaamaan henkilökohtaisesti vankeja kahden kesken.
He avautuivat helpommin kuuntelemaan -
ja vastaanottamaan myös evankeliumin.
Silloin Jumala laski väkevän herätyksen vankiloihin -
kun oikein kovan luokan rikolliset tuli uskoon -
mm. Suomessa ja Venäjällä hyvin tunnettu -
elinkautisvanki Klinu Loikkanen tuli silloin tämän työn kautta uskoon.
Silloin on helpompi toistenkin tulla uskoon -
kun sellainen nimimies pelastuu.
Onko niin, että ihmispelko panee paulan myös vankilassa -
että nousta sieltä yksin ikään kuin tunnustamaan Jeesusta.
Ihmiset pelkää ja sielunvihollinen käyttää hyväkseen.
Se on totta. Eräs vankilapappi sanoi tällä tavalla, -
että Jumalalle on tullut erikoistehtäväksi -
pelastaa pahimpia miehiä ensin, -
koska he ovat tavallaan sellaisia -
vankilan ryhmien johtohenkilöitä, vankien kapumiehiä -
niin toisten on helpompi tulla uskoon huomatessaan -
että toikin antoi elämän Jeesukselle.
Minkälaisia esimerkkejä sinulla on vangeista, -
joiden elämä sellissä on muuttunut?
Näitä olisi vaikka kuinka paljon. Mutta viime vuosina on ollut -
väkevä herätyksen aalto uudestaan Suomen vankiloissa.
Vankilassa, jossa käyn joitakin kertoja vuodessa -
pitämässä Jumalanpalveluksia, niin kirkkoon mahtuu n. 50 istujaa.
Se on joka kertaa ääriään myöten täynnä.
Eräässä kokouksessa istuu pahimman laatuisia miehiä, -
joilla on 12 v. tuomio, elinkautistuomio jne.
Niin kun kokouksen päätyttyä minä joka kerta sanon:
"Nyt pojat katumusalttarille polvilleen katumaan omia syntejä.
Voit hakata päätäsi Kakolan muurin vuosikausia -
mutta tämä muuri kestää. Nyt on aika antaa sydän Kristukselle -
ja päästä vapaaksi synneistä" -
niin 24 miestä tulee alttarille.
Riskejä, väkivaltaisia rikollisia, ammattirikollisia -
polvistuu alttarille. Eräs mies itkee hillittömästi ja sanoo:
"Kyösti, voinko minä saada nämä raskaat rikokset -
ja synnit anteeksi." - Jeesuksen Kristuksen veressä -
maahan vuotaneessa sovintoveressä saat anteeksi.
Vankilan pappi sanoo: En olisi parhaimmissa unelmissa ajatellut -
että nämä tulevat alttarille.
Jumala laskee erityisiä etsikkoaikoja -
Suomen vankiloihin ja nyt on sellainen aika.
Henkilökuntaa on myös tullut uskoon ihan kirkkaasti.
Jos katsot näitä viime vuosikymmeniä -
millä tavalla vankilan ylin johto on suhtautunut tähän työhön?
Silloin kun pelastuin, ylijohtajana oli -
minulle erittäin läheinen ystävä ylijohtaja K. J. Lång.
Silloin oli avointa ja hyvin myötämielistä -
suhtautumista vankienhoidon ylijohdon puolelta -
vapaaehtoiseen vankilalähetystyöhön.
Saatiin toimia aika vapaasti. Mutta tuli vaihe -
että alettiin rajoittaa aika radikaalisesti -
vankilalähetystyötä. Sellikäynnit on karsittu pois, -
joka olisi ehdottoman hyvä asia olla selleissä kahdestaan.
Sitten on paljon tullut tietynlaisia rajoitteita.
Sillä tavalla se on hankaloittanut hengellistä työtä.
Etsijöitä on paljon, jotka haluaa etsiä Jumalaa, -
ja muutosta elämäänsä.
mutta ylimääräisiä sääntöjä on tullut, se vaikeuttaa.
Onko se ajan ilmiö kun tänä päivänä -
kouluista halutaan kristillisyys kokonaan pois.
Ruotsissa opetusministeriö antoi ohjeen, että jos koulut -
tekee matkoja kirkkoihin, ei saa harjoittaa uskontoa -
edes kirkossa.
Onko samantapainen ajattelu Suomessakin mennyt vankiloihin?
Minua ihmetyttää se, -
että päättäjät eivät myönnä näitä tuloksia.
Nähdään kymmenien paha- maineisten rikollisten elämänmuutos -
kun he ovat tulleet uskoon.
Jos ajatellaan vankipäivän taloudellisia kustannuksia -
Vankipäivä maksaa tänä päivänä 100 - 150 .
Kun siellä on eri osastoja.
On suljettuja-, erikoisvartiointi- ja avolaitososastoja jne.
100 - 150 per henkilö.
Tällainen pitkäaikaisvanki kun pelastuu, tulee uskoon -
hänestä tulee aktiivinen hengellisessä toiminnassa -
hän haluaa kertoa kavereille, auttaa kavereita samaan kokemukseen.
Tämä moninkertaistuu ja taloudellisesti hyöty yhteiskunnalle -
Olen kysynyt viranomaisilta, ettekö voi myöntää -
näitä tuloksia, joita seurakunnissa tehdään -
ja Jumala tekee näiden ihmisten kohdalla.
Mutta on näin, että eletään Jumalan kielteistä aikaa.
Kaikki liberaalitoiminta ja humanistinen toiminta -
on suosittua.
Mutta minulle sanotaan myös näin, -
että ei voida lähteä tukemaan yhtä ainoaa linjaa, -
joka on kristillinen.
Sitä varten on kirkon papit ja nämä, -
jotka toimittaa näitä toimituksia.
Mutta ei voi suosia yhtä ainutta linjaa.
On tullut usein mieleen se, -
että niin kuin Hooseassa sanotaan -
"teitä papit minä syytän", että kristilliset paimenet, -
ja vastuuta kantaneet, eivät ole pitäneet kiinni Jumalan Sanasta.
Minulle sanoi erään vankilan pappi tällä tavalla.
"Kyösti, olet merkillinen saarnamies siinä, -
että sinä lataat päin näköä näille vangeille.
Luulisi, että ne loukkaantuvat mutta väki lisääntyy kirkkoihin -
kun käyt vierailulla ja miehiä tulee uskoon.
Mistä se johtuu?
Siihen eräs vanki sanoi vastauksen.
Mitä turhaan meille tullaan tänne jaarittelemaan -
teoreettisia unelmia jollain kaunosieluisilla näteillä puheilla.
Meille tarvitsee puhua mies miehelle -
mitä me ymmärretään ja tätä kautta voidaan ajatella, -
että semmoinen pehmoilu -
ja semmoinen aina myötäsilittäminen.
Kyllä miehet aistivat sen.
Onko niin, että tavallaan kun lapset eivät nuorena saa -
rakkautta eikä rajoja niin ihminen etsii niitä rajoja -
rikoksenkin kautta.
Joo, se tarvitsee huomiota. Siinä sinä olet oikeassa, -
tämä on yksi lähtökohta lapsuudessa -
että jos vanhemmilla ei ole aikaa -
tai eivät kykene olemaan vanhempia syystä tai toisesta -
niin lapsi etsii sen huomionsa jostain muualta -
ja minä ajauduin omalta kohdaltani -
samasta lähtökohdista lähteneiden kavereitten piiriin -
ja siitä muodostui perheeni, sisareni, veljeni ja isäni ja äitini.
Monta kertaa jotkut kysyivät: "Etkö pelännyt, -
kun oli hirvittävän väkivaltaista."
Miehiä kuoli, toiset kuoli huumeisiin jne.
Jatkuvia väkivaltatilanteita.
En osannut pelätä, koska se oli niin turvallista se turvattomuus.
Tiesi kuuluvansa siihen.
Aivan. - Nyt mm. vangit ovat pitkälti sellaisia ajatustavaltaan, -
että he ajattelevat kuuluvansa tähän.
Niin kuin erä vanki sanoi, että luulin kuuluvani vankirotuun.
On olemassa vankirotu.
Sieltä pois lähteminen on äärettömän vaikeaa, -
koska sosiaalinen sidos on niin voimakas.
Se ei ole vain huumeita tai alkoholia, -
ei ensisijaisesti kemiallisissa aineissa -
vaan ensisijaisesti sosiaalisissa suhteissa se sidos.
Siihen tulee mukaan viinat, huumeet ja rikollisuus.
Kun kierteeseen joutuu, niin ihminen on riippuvainenkin -
niistä asioista, että siinä on negatiivinen kierre joka vie.
Nimenomaan, juuri näin ja siihen tarvitaan -
Jumalan antama selvä muutos mahdollisuus.
Evankeliumissa on Pyhän Hengen muuttava voima.
Emme voi tuoda näille ihmisille maailman tavoilla -
evankeliumia, että se olisi mukavaa.
Olisi kiva "fiilis", olisi semmoinen mukavuuden olotila.
Meidän tulee tuoda vaihtoehto maailmalliselle humputukselle.
Sen antaa Pyhä Henki.
Pyhä Henki osoittaa todeksi, ei epätodeksi tai luulotteluksi -
vaan todeksi synnin, vanhurskauden, Jumalan antaman valkeuden -
ja tuomion.
Joku sanoi linnassa: "Älä meille tule pelottelemaan helvetillä."
Sanoin, että en tulekaan, kun olette jo helvetin esikartanoissa.
Sieltä pääsee pelastumaan, kun avaa sydämen Kristukselle.
Sen jälkeen alkaa uusi elämä.
Eräs vankilan ylijohtaja K. J. Lång,
kunnioitettu edesmennyt mies kysyi Kakolan opettajalta.
Istuttiin autossa, mentiin vankilalähetyspäiville.
"Mitä Kyösti saarnaa vankiloissa, kun niin moni tulee uskoon."
Yrjö Ropo otti vierestä Raamattuni, nosti ylös ja sanoi:
"Kuule K.J. Ei Kyöstin tarvitse välttämättä saarnata mitään, -
riittää kun hän kävelee Raamattu kädessä vankilan käytävällä.
Hänen elämänsä saarnaa näille miehille."
Aivan. - Eli jos elämässämme ei tapahdu muutosta -
niin ei meitä uskota. Se muutos pitää näkyä.
Sinä olet nähnyt kymmenien vuosien kiertueilla -
monenlaisia tapauksia mitä Jumala tekee.
Viime aikoina olen havainnut eri seurakunnissa, -
että ihmiset eivät tule, niin kuin herätyksen aikoina -
tulivat innokkaasti seurakuntiin kuulemaan saarnoja.
He eivät halua kuunnella samoja puheita, lauluja ja asioita.
He sanovat: "Olemme kyllästyneet." Mutta kun on järjestetty -
ns. diakoniatapahtumia, joissa tarjotaan ruoka-ateria -
niin seurakunnassa on 100, 200 uskomatonta ihmistä -
kuuntelemassa evankeliumia. He kuuntelevat ensin -
Jumalan Sanaa, hengellisen laulun ja sen jälkeen -
he saavat aterian ja ruokakassin mukaan.
Olen pannut merkille, että näinä aikoina -
Jumala antaa väkevän herätyksen.
Jeesus sanoo itsestään. "Minä olen elämän leipä.
joka minua syö hän ei ole enää nälkäinen."
Meille kristityille Kristus on antanut myös saman tehtävän -
jonka Hän antoi opetuslapsille.
Hän sanoi: "Antakaa te heille syödä."
Me voimme antaa heille elämän leipää -
hengellistä leipää ja samalla myös aineellista leipää.
Voisitko Kyösti lopuksi sanoa katsojille -
mitä Herra sydämellesi juuri nyt antaa.
Sanoisin sinulle, -
joka olet sidottu elämäsi menneisyyteen -
menneisyys hallitsee sinua, olet epätoivoinen, masentunut, -
pettynyt, toiveesi ei ole toteutunut.
Sanoisin sinulle Jumalan Sanana. "Älä entisiä muistele -
älkää menneistä välittäkö. Katso, minä teen uutta -
nyt se puhkeaa taimelle, ettekö sitä huomaa -
niin minä teen tien korpeen, virrat erämaahan."
Jeesuksella on mahdollisuus elämäsi muutokseen.
Kun avaat sydämen Jeesuksen rakkaudelle.
Kiitos Kyösti, että olit kertomassa elämästäsi -
siitä mitä Jumala on kauttasi vaikuttanut.
Olkoon hän runsaasti läsnä kaikkina tulevina päivinäsi. - Kiitoksia.
Tekstitys: Mauri Porkola