ISANDA LAUAS
Tere tulemast juba meie 113. saatesse!
Ühed laulusõnad ütlevad: "Keegi pole nii madalal,
et seal poleks Jeesust."
Kui minu saatekülaline rääkis mulle oma elulugu,
siis meenusid mulle need sõnad ja nende sõnade mõte.
Tere tulemast Jarmo Honkasalo! -Aitäh.
Kui nendest laulusõnadest rääkisin, siis kas see tundus sulle sobiv?
Jah. See laul on mulle väga armas.
Eriti mu usuelu alguses sain sellest laulust palju lootust ning lohutust.
Kuskohas sündisid ja milline oli su lapsepõlv?
Kuopios koos ema-isaga.
Kuid kuigi mul olid vanemad, siis reaalsuses oli meie vahel distants.
Peres oli alkoholiga probleemid juba siis, kui ma väike olin.
Seetõttu polnud mu lapsepõlves turvalisust, ka teismeeas mitte.
Toon näiteks maja: kui selle vundament on nõrk,
kannatab maja sagedasti selle tõttu.
Just nii on.
Kui olin 7-aastane, siis mu isa hülgas meie pere.
Kogesin väga valusat hülgamist.
Tundus, et peale seda läks elu veel hullemaks.
Sealt tulid mu ellu valed sõbrad ja ka alkohol.
Millal hakkasid elu ja maailma ning igaviku üle mõtlema?
Et võib-olla on olemas ka igavik?
See on huvitav teema, kuna nägin 14-aastasena ühe unenäo.
See unenägu oli väga täpne.
Kuu aega hiljem täitus mu uni täpipealt.
Sellest tegin järelduse, et keegi teab tulevikku ning
et elu polegi juhuslik.
Nii ma siis hakkasin vastuseid otsima parapsühholoogiast,
telepaatiast, enesehüpnoosi kaudu.
Püüdsin leida midagi iseenda seest.
Kuid kõik need katsed olid hukule määratud.
Kas uurisid neid usundeid üksinda või olid mõndades sektides?
Ise otsisin, lugesin palju erinevat kirjandust.
Peale suurt pettumust otsustasin hakata ateistiks,
keeldusin uskumast, et on Jumal või mingi kõrgem jõud.
See pime periood mu elus kestis 9 aastat.
See oli aeg, mil võin öelda, et mu elu jõudis täieliku pankrotini.
Ütlesid, et olid aktiivne ateist. Kas levitasid oma ateismi?
Meelega mitte, kuid mu ateism oli üsna religioosne.
Ma ei hakanud Jumalat otsima 9 aasta jooksul.
Mis selle aja jooksul su elus juhtus?
Toimus olukord, et kui tulin hommikul oma koju kööki,
siis mu naine rääkis köögis naabrinaisega juttu ja jõi kohvi.
Kuid naabrinaine rääkis vaimulikest asjadest,
rääkides Jeesusest, kes on reaalne ning kes päästab.
Samuti rääkis ta Pühast Vaimust, kes on reaalne.
Jäin tema juttu kuulama, minu südames hakkas usk kasvama.
Olukord oli huvitav. Mina ei otsinud Jumalat,
kuid minu abikaasa kaudu tuli meie koju inimene,
kes hakkas meile nendest asjadest rääkima.
See on huvitav, et olid ju veendunud ateist,
kuid ei visanudki oma kodust usukuulutajat välja.
Jah. Ma ei teinud seda, kuna kõnelejaks oli naine.
Kui kõneleja oleks olnud mees, oleksin ta kohe välja visanud.
Mul oli kodu postkasti peal oli väike silt, millel seisis:
"Pole huvitatud poliitilistest ega usulistest väljaannetest."
Kuid Jumal oli targem ja saatis meie koju naise,
kes jagas oma usku ning mina hakkasin teda kuulama.
Minu südames olev pitsitus oli niivõrd suur,
et ma samal õhtul, kui perekond oli juba magamas,
palvetasin:"Jeesus, palun puhasta mind oma verega,
täida mind oma Püha Vaimuga!"
Palvetasin seda palvet 1,5 h järjest.
Palvetamise keskel kogesin, kuidas mind täitis üks soe tuul,
puhudes minust läbi.
Jumal tegi midagi sellist, mille puhul mina ateistina tundsin,
et midagi tõesti toimus.
Ateism kadus?
See kadus jah ning asemele tuli laul:"Tõe Vaim, juhi meid,
kui otsime Sinu valguse teid!"
Palvetamise lõpus täitis Jumal mind Püha Vaimuga,
nõnda, et ma kogesin Tema ligiolu hoovuseid end läbivat.
Siis teadsin, et Jumal elab.
Kui need usuasjad niivõrd kiiresti sünnivad,
siis ma kujutan ette, et see võib mõjuda šokeerivalt ka paarisuhtele?
Jah. Mu naine vaatas tükk aega, et mis selle mehega küll toimub.
Mu endine elu muutus. Alkoholi ma enam ei joonud.
Olin olnud ateist, kuid hakkasin lugema meie kihlumise Piiblit.
See oli loomulikult suur muutus.
Tunnistan, et alguses läksin, jah, ehk teise äärmusesse.
Ilmselt just see või vaimse muutuse tulemusena muutus ka su abielu.
Jah. Alguses otsis ka mu abikaasa enda elus vastuseid,
kuid kuna ta ilmselt ei leidnud neid ning ei saanud rahu oma südamesse,
siis ta hoopiski pöördus usu vastu.
Nii juhtuski see, et ta hoopis lahutas meie abielu.
Pidin meie kodust välja kolima, kõik mu asjad oli väikese
auto pagasnikus.
Sellest algas minu elu uus etapp.
See oli teine suur hülgamise kogemus su elus. -Oli jah.
Lapsepõlvehaavad justkui aktiveerusid.
Just. Kuid samas nägin, kuidas Jumal võttis mu elu enda kätte ning
hakkas seda juhatama.
Ta kinkis mulle häid ning turvalisi sõpru ja hea koguduse,
kus mu vaimne elu hakkas kasvama ning kus sain teenida.
Kuid lõplikku sisemist tervenemist veel ei toimunud.
Mis sai sinu abikaasast?
Temaga juhtus see, et tal oli mitmeid juhusuhteid.
Paar aastat peale meie lahutust juhtus see,
et ühe tüli käigus ta pussitati surnuks.
See oli väga äkiline olukord. Peale rünnakut ta elas vaid 3 minutit.
Kuid Jumal sirutas tema poole käe läbi uskliku õe,
ta sai päästetud.
Nii et tema elu igavik jätkub hästi?
Jah. Tean, et kord taevakodus näen teda uuesti.
Kolisid Helsingisse peale lahutust ning olid usklik.
Kas su elu muutus veel kuidagi?
Juhtus see, et mu vaimulik elu hakkas peale mu
eksabikaasa surma allamäge minema.
Eks mu südames oli igatsus, et Jumal toob meid abielupaarina jälle kokku.
Kuid kui seda ei juhtunud, siis ma kaotasin usu Jumala juhtimisse.
Mu ahastus oli nii suur, et proovisin endalt elu võtta.
Tahtsin sõita mootorrattaga kaljult alla, mõeldes, et see on lõpp.
Kuid olid uuestisündinud kristlane ja ka teinud selle tõsise otsuse,
et tahad sõita mootorrattaga kaljult alla.
Kas sa mõtlesid selle peale, mis juhtub, kui seal kaljupõhjas sured?
Mõtlesin, et Jumala arm on piisav, et ma saan ikkagi taevasse.
Ma ei tea muidugi, mis oleks tegelikkuses juhtunud.
Kuigi minus oli purunenud usk Jumala juhtimisse,
siis usk Temasse ei olnud kadunud.
Olin usuelu algusest peale kogenud, et Ta elab ja armastab mind.
Kuid olukord oli väga habras.
Kuid siis juhtus see, et päev enne seda, kui tahtsin end tappa,
siis Jumal sekkus ning astus vahele.
Olid läinud Patmose saarele puhkama, et seal lõpuks surra.
Jah. Mõtlesin, et kui Jumal räägib minu ellu midagi positiivset,
siis ma ei tee seda, kuid kui mitte, siis ma viin asja kulminatsioonini.
Juhtus nii, et päev enne oma nn surmapäeva
päevitasin oma hotellikatusel.
Äkitselt kostis vali pidurikrigin ning pauk.
Kui vaatasin katuselt tänavale, siis nägin noort rootsi poissi,
kes oli sõitnud mootorrattaga otse vastu bussi.
Jumal rääkis mulle:"Jarmo, see ei pea olema sinu tee.
Mul on sulle üks teine tee."
Seepeale läksin hotellituppa palvetama.
Sellest päevast peale olen taas saanud minna eluga
jälle ülesmäge.
See oli tõepoolest reis, mille esmärk oli üks,
kuid tulemus teine.
Millist muutust sa kogesid? Paari päeva jooksul ju mõtlesid,
et nüüd tapad end, kuid siis leidsid hoopis elu?
See on ju ränk hoop tundeelule?
Jah. Tohutu.
Kuid Jumala armastus sai reaalseks.
Ükskõik millises ummikus inimese elu ka poleks,
Jumal saab meid sealt välja tuua!
Lähme korraks su ateismi faasi tagasi.
Olid 9 aastat selles pimedas ajas, mil kuulutasid rohkem või vähem,
et Jumalat pole olemas ning et sa ei usu üleloomulikku maailma.
Nüüd, kui olid muutunud ning kohtusid oma sõpradega,
siis milliseid vestlusi teil ette tuli?
Eks ma rääkisin sellest, milline see vahe oli kahe elu vahel.
Sellest, milline oli selle usutee õnnistus ja tulemus ning
miline oli see pime ja kivine tee, kui inimene lükkab Jumala kõrvale
ega usu Teda.
Mina andsin oma elu Jumalale 1989. aastal.
Kirjutasin isegi paberi peale selle loovutuskirjana.
Peale seda olen näinud, kuidas Ta on võtnud mu elu ja kasutanud seda
nende heaks, kes ei usu.
Ateismi tee on ikka väga pime.
Kas oled nüüd siis 20 aastat usuteel käinud?
Tegelikult 30 aastat.
Kuid sellest enesetapureisilt on 20 aastat möödas?
Jah. Reisist 20 aastat.
1990. aastal abiellusin uskliku naisega.
Meil oli üsna hea abielu, kuid kuna olime mõlemad üsna katkised,
siis me ei suutnud üksteise vajadusi piisavalt täita.
Kui räägid sellest sisemisest katkisusest, millest saade algas,
siis sa küll ütlesid, et kogesid Jeesuse puudutust juba noorena,
kuid su sisemised haavad ei saanud kunagi end terveks valutada.
St sa ei saanud nendega tegeleda.
Mida sa mõtled haavade tervenemise teemast?
Olen paar aastat saanud olla ühes kohas, kus sisemine tervenemine
on oluline koht ning kus seda rõhutatakse.
Olen juba paar aastat Viivamojoenkansa Piiblikeskuses.
Seda kutsutakse hingede haiglaks.
Olen seal käinud mitmel kursusel ja avastanud,
et paljud palved, mida olen oma tervenemise pärast palunud,
pole täielikult mind tervendanud, vaid Jumal vajab erilist aega,
et teha inimese haavadega oma tööd.
On keegi, kes oskab sinuga suhelda ja olla su kõrval.
Jah. Ja paluda õigeid palveid, näiteks et Jumal näitaks mulle,
mis on need kohad, mis eriliselt valutavad.
Inimeste vaimuannid lähevad selles protsessis käiku.
Kas oled nende kahe aasta jooksul saanud olla tugiisikuks
ka kellegile teisele?
Olen jah.
Olen suhelnud paljude inimestega, kellel on erinevad olukorrad.
See on huvitav asi, et vahepeal annad ise,
vahepeal saad ise abi.
Siin tuleb Jeesuse Kristuse ihu ehk koguduse rikkalik roll esile.
Kuidas tunned end nüüd 2 aastat hiljem? Kui palju oled tervenenud?
Olen tervenenud. Võtame põhilise turvartunde ja usalduse.
Usun nüüd, et Jumalal on minu elu jaoks head plaanid,
mis lähevad täide.
Usun, et ka inimsuhete tasandil on toimunud vabanemine.
Olen avatum ja rahulik, ei karda enam hülgamist.
Võtan vastu need sõbrad, keda Jumal annab.
Soomes on palju vanemaid ja noori, kes söövad antidepressante.
Võib-olla on nende lapsepõlves ja ka hilisemas elus palju haavu.
Mida sina arvad soomlastest sel teemal?
Usun, et Jumal saab teha palju nende inimeste heaks.
Usun ka seda, et kui me oskaksime õigel viisil üksteist teenida,
siis paljude kristlaste masendus kaoks.
Ka kristlastel on palju selliseid probleeme.
On masendust ning tundub, et elul polegi mõtet.
Olen palju mõelnud, et lapsel on juba alates emaüsast
vajadus armastuse järele.
See armastuse puudus otsekui hüüab inimese sees nii kaua,
kuni see vajadus täidetakse.
Jah. See tühimik hüüab kahe asja järele: Jumala armastuse
ning ka inimsuhete tasemel armastuse järele.
Nagu Kristuse ristis on püstpuu ja põikpuu,
samamoodi on inimese sees need kaks armastuse vajadust.
Kristlastena saame võtta vastu Jumala armastust ja armu,
mitte ei pea olema soorituskesksed,
püüdes kõlvata oma saavutustega inimestele.
Jah. Tänapäeval tundub, et inimmõistus on väga konkreetne
ega usu midagi, mida ta ei näe ega saa katsuda.
Sellega jõuame järelduseni, et inimese hingehaavu püütakse
ravimite ja kemikaalidega tervendada.
Mida sa sellest arvad?
Minu meelest on see natuke karuteene tegemine.
Mõistan, et pole ehk lihtne leida kohta, kus saaks head hingehoidu,
veel raskem on saada selle jaoks haigekassa e riiklikku toetust.
Sellest on suur puudus.
Seal koolis, kus mina käin, olen märganud,
et Jumal on koolitanud umbes 200 soomlasest hingehoidjat,
kes on valmis inimesi teenima.
Jumal on neid inimesi valmistamas.
On kaks asja, mis lähevad vales suunas.
Riigi seadustes ja haigekassas on sõnad "Jumal" ja "Jeesus"
justkui punane rätik härjale.
Kui mõelda, et pool miljonit inimest sööb Soomes antidepressante,
siis meil oleks vaja mitte 200, vaid 20 000 hingehoidjat.
Nii on jah. Kui mõelda, et mis on nende ravimite kasutajate
suure hulga põhjuseks, siis ma arvan, et
kindlasti see, et Jumal lükatakse koolist ning
üldse tervest inimese elust ja ühiskonnast välja.
Läheneme jälle ateismile.
Nüüd pääsevad kriisid perekondadesse: pered purunevad,
lapsed on problemaatilised väiksest peale ja reageerivad sellele koolis.
Selline vili on selgelt meie ühiskonnas näha.
Inimese silmad e silmade väraval on suur mõju inimese olemuse üle.
Kui näiteks televiisorit vaadata, siis on nii seal kui ka internetis
üha rohkem ja rohkem kõiksugu rõvedust ja ebapuhtust.
Kui see räpasus läheb lapse või täiskasvanu silmadest sisse ning
ta ei koge vabanemist, siis on inimestes näha nende asjade jälgi.
Jah. Kui see on vaid see, mida maailm meile pakub.
See läheb aina räigemaks, et mõjutada inimesi üha rohkem.
Meelelahutustööstus ja mängud on palju kurjemad,
ütleksin isegi deemonlikumad.
Nende asjade tagajärgi on selgelt näha.
Seetõttu on väga vaja, et Jumal tuleks inimese ellu
ning saaks hakata inimeses oma tööd tegema.
Millegipärast ei usuta kahe vaimse maailma olemasolu:
Jumala reaalsus ja kuradi meelevald.
Olen ka nende asjadega kokku puutunud.
Veidi enne kui lahutasime oma abielu, nägin oma kodu
suures toas saatana sarnast musta olevust.
Ehmatasin ja mõtlesin, et mis see veel oli.
Veidi aega hiljem lahkusin oma kodust.
Olen näinud veidi ka pimeduse poolt.
Seetõttu on vaimne maailm sinu jaoks väga konkreetne.
Jah. Ateismi tee oli täiesti teine äärmus kui Jumala maailmas
olev vägi, meelevald ja annid.
See on suur arm.
Sinu kogemused on ühest mastist teise.
Kas sa ei arva, et sinu senine elukogemus on justkui ettevalmistus
selle jaoks, milles Jumal tahab sind kasutada?
Oled veel üsna noor.
Jah, usun seda.
Püha Vaimu tegelikkus on igapäevane.
Vajan Teda iga päeva igas hetkes, Tema on mu tugi ja abi.
Ka koguduses on Tema see vägi, kes mõjutab meie elusid.
Kas kurat äkki ei taha, et räägiksime Pühast Vaimust
ega otsiks Tema lähedalolu?
Usun, et see on, jah, üks lõks.
Kui leiame Jeesuse, jääme sinna risti ette, kuid tegelikkuses
peaksime minema Jumala trooni ette, saama täis Püha Vaimu
ning minema välja tööd tegemata.
Kui seda ei juhtu, siis oleme natuke nagu tühja bensiinipaagiga auto.
See ei liigu ning seda on väga raske kuhugi lükata.
Just.
Oled näinud päris palju asju väga sügavalt ning läbi oma elu.
Jah. Minu nimi on ju Jarmo.
Paar aastat tagasi kogesin, et Jumal rääkis mulle, et Jarmo on lühend
sõnadest "Jumala arm".
Olen oma elus kogenud eriti palju Tema armu ning seda,
et see arm on kaugelt üle pettumuste ja katkisuse ja ummikud.
Jarmo Jumala Arm, räägi nüüd televaatajetele,
mida Püha Vaim sulle annab.
Kallis sõber, kes oled meie saadet vaadanud,
tahan sulle öelda, et ükskõik kui paks on sinu elus olev sein
või probleemide hulk, nõnda, et tundub, et nüüd ongi kõik.
Jumalal on alati võimalused ja väljapääs,
kui sa vaid pöördud Tema poole.
Pöördu kogu südamest ning otsi Teda ja sa saad näha,
kuidas sulle avaneb uus tee, mis on rikas.
Selline tee, mida sa pole iial ette kujutanud.
Sina, sõber, kes oled mõelnud end tappa ning tunned,
et sinu võimalused on otsas, sulle ütlen: ära tee seda!
Ära tee seda!
Otsi Jumalat ja hüüa Teda appi.
Psalm 50:15 ütleb:"Ja hüüa mind appi ahastuse päeval;
siis ma tõmban su sellest välja ja sina annad mulle au!"
Kui sa hüüad appi Elavat Jumalat, siis koged,
kuidas Ta tuleb su ellu. Sa leiad Jeesuse, Püha Vaimu ja uue tee!
Jeesuse nimel.
Taevaisa, ma palvetan televaatajate eest.
Tulgus Sinu kuningriik selle armus ja väes nende ellu,
sündigu Sinu hea tahe nende elus, et na võiks olla Su tahte keskpunktis.
Et nad võiksid õppida tundma Isa Jumala armastust
ja armastust, mis on Jeesuses Kristuses.
Ja et nad saavad võtta vastu Püha Vaimu, Lohutaja, Kaitsja ning
Nõuandja, kes juhatab meid kõigesse tõtte. Tarkuse ja Ilmutuse Vaimu,
kes ilmutab meile Jumala maailma kohta seda,
mida igaüks meist vajab.
Tänu Jeesus, et Sa oled Hea Karjane, kellega koos käies on meil
kõik hästi ning Sinu käes on kogu vägi taevas ja ka maa peal.
Aitäh, Jarmo, et oleme saanud neist asjust rääkida.
Siin on tulnud vägevalt esile see, mida Jumal võib teha,
kui Ta saab inimeste eludesse sisse.
Ning see rõõmusõnum on muutunud reaalsuseks sinu elus.
Palvetan, et see rõõm leviks nagu valgus sinu lähipiirkonda.
Et võiksid olla paljudele abiks ja neid ahelatest
Jeesuse nimel vabastada.
Ole õnnistatud ning aitäh, et tulid saatesse! -Aitäh.
Külaline: Jarmo Honkasalo Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin