Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Vieraani on katsojille tuttu Marttyyrien ääni -ohjelmasta.
Hän toimii pastorina One Way Missionissa.
Opetusohjelmat ovat lähes viikoittaisia.
Tervetuloa ohjelmaan Aki Miettinen. - Kiitos.
Yleensä olen aloittanut siitä mistä mies on tullut -
ja mitkä ovat juuresi, voitko kertoa niistä vähän?
Olen syntynyt Viialassa 3 piipun pitäjässä -
evakkolaisista vanhemmista ja siellä on elämä alkanut.
Millainen oli perheesi?
Minulla oli velipoika 10 vuotta vanhempi -
hän kuoli -92 ja sisareni, joka on 8 vuotta vanhempi.
Hän elää Tuusulassa. - Aivan.
Oliko juuresi uskonnolliset -
vai millä tavalla lapsuutesi asiat täyttyivät.
Ei kotini ollut uskonnollinen koti.
Isä oli sotainvalidi ja oli perjantaipullomiehiä.
Hänhän kuoli, kun oli 10-vuotias.
Siitä elämä tuli hankalammaksi.
Äitini oli paljon sairaalassa, nuoruus meni siinä.
Voisi sanoa, että katu kasvatti minut.
Tässä mielessä lapsuudessa ei ole mitään kristillisyyttä.
Rippikoulunkin kävin kahteen kertaan, -
koska eka kerralla ei tullut kirkossakäyntejä tarpeeksi, -
en päässyt ripille kuin seuraavalla yrittämällä.
Koitko nuoruudessa, että Herra kutsui sinua.
Jälkiviisaasti kun ajattelee, -
niin isän kuoleman kautta Jumala puhui selkeästi.
Toisen kerran rippi- koulussa tuli yksi tyttö uskoon.
Ihan selkeästi minä ja muut pojanvenkulat tiesimme, -
että tuo ratkaisu olisi meidänkin osamme -
mutta ryhmän paine esti sen silloin.
Ei uskallettu tulla uskoon.
Se olisi merkinnyt erilaista elämää.
Ohjauduit kuitenkin ylioppilaaksi tulon jälkeen kadettikouluun, -
ja rajavartiolaitokseen. Millä tavalla tämä ohjautui?
Kirjoitin ylioppilaaksi Toijalan yhteislyseosta -
sieltä armeijaan ja tulevaisuus, mitä ruvetaan tekemään?
Sain paikan metsäopistosta.
Tulin syyskuussa -71 siviiliin, -
toukokuussa -72 oli kertausharjoitukset, -
jossa esiteltiin kadettikoulua, oli kova upseeripula.
Laitoin paperit kadettikouluun -
ja pääsin sisään kurssille -59.
Siellä ratkaisut, palvelin Hämeen Jääkäripataljoonassa -
en tiennyt rajavartiolaitosta.
Mutta sen kautta mitä joutui antamaan kouluttaja apua -
Uudenmaan Jääkäripataljoonaan toisen vuosikurssin kadettina -
tajusin, että jos jotain muuta löytyy, -
sitten löytyi raja.
Toisen vuosikurssin opinto- menestyksen perusteella, -
kun oli neljä rajapaikkaa niin nappasin rajapaikan.
sitä tietä sitten -75, kun valmistuimme maaliskuussa -
tieni ohjautui Suomussalmen Rajajääkärikomppaniaan -
sinne 3. rajajoukkueen johtajaksi.
Olit ollut jossain määrin vallaton nuorimies -
ja jouduit aika lailla metsään, erämaahan.
Oliko se muutos sinun elämässäsi.
Kyllä se oli huomattava.
Upseerikuvaan kuului silloin -
tanssi, runsas alkoholinkäyttö ja kaikki tällainen.
Ne olivat siellä sitten myöskin lukiovuosilta jääneet elämään.
Se oli melkoinen muutos, olin kova tanssimaan.
Karttimon vartiolta oli 74 km matkaa maalikylille, niin kuin sanottiin -
väkisinhän nuoren miehen elämä rauhoittui.
Toki luonto alkoi puhumaan ihan omaa kieltään.
Sanonta "nyt metsä kirkkoni olla saa -
voin täälläkin palvella Jumalaa."
Eihän se näin mene, mutta kyllä luonto puhuu tavalla tai toisella.
Se oli ihanneammatti, jos näin sanoo -
rajajoukkueen johtajan homma.
Sai keväällä tehdä sitä, mistä turisti maksaa.
Saatiin tehdä sitä työmme puolesta.
Tällä komennuksella tapahtui elämässäsi aikamoinen muutos.
Kerrotko siitä?
Kyllä, kun mennään sinne vuoteen -76 juhannukseen.
Olin varalla olevana upseerina Suomussalmen komppaniassa.
Ilmoitin, että olen Juhannuksen Hossan vartiolla, -
toinen vartioasemista alaisuudessani.
Juhannusjuhlilla todistettiin Jeesuksesta -
sain Raamatunlukuohjeet, lue Johanneksen evankeliumi -
ja Roomalaiskirje, kyllä se sieltä selviää.
Tapahtui ihme, jota en voi selittää. Jumalan Sana on voimallinen.
Jumalan Sanaa lukiessani, tulin syntiseksi, tietoiseksi, -
että olen rikkonut Jumalaa ja ihmisiä vastaan.
Kompastuin kahteen kysymykseen.
Kun ajattelin, että jos ryhdyn uskovaksi -
isäni ja äitini oli kuollut ja vainajiltahan -
ei voi pyytää anteeksi. Elin tällaisessa prossesissa, -
jossa synnintunto oli ajoittainkin hyvin voimakas.
Pelkäsin kuolemaa tietoisena, että jos kuolen
kadotus on päämäärä, Jumalan Sana todisti.
Se kesti syyskuuhun, erääseen perjantai-iltaan.
Minulla oli tapaaminen sovittuna, -
Jaakko Sahimaan kirjailijan kanssa, hän on edesmennyt -
Hyrynsalmen rukoushuoneelle.
Menin komppanian komento- paikan kautta, jätin raportteja.
Sanoin komppanian päällikölle, että menen Hyrynsalmelle -
ja palaan kuitenkin takaisin samana iltana.
Kun menin Hyrynsalmen rukoushuoneelle, -
tapasin ensimmäistä kertaa saarnamiehen, Heikki Kumpulaisen.
Hän sanoi, että Sahinmaa ei ole vielä tullut -
mutta mennään hänen asuntoonsa.
Kun istuin hänen olohuoneessaan sohvalle -
niin minun vain piti kysyä häneltä, muistan kysymyksen, -
että voiko tällainen mies kuin minä tulla uskoon.
Hän sanoi, että kyllä voi.
Hän sitten luki Joh. 3:16, -
Roomalaiskirjeen 8. luvun alkua.
Ajattelin, että eikö mitään muuta ole.
Nämä paikathan minä tunnen ja osaan.
Sitten hän kuitenkin pyysi, että voinko rukoilla puolestasi.
Sanoin, että totta kai, koska synninpolte oli niin valtava.
Hän pyysi polvistumaan sohvan ääreen.
Kun hän alkoi rukoilla, niin vain Jumalan Henki otti kiinni.
Pyhä Henki, että minun täytyi nostaa katseeni ja kysyä -
että voiko tällaisen synnin ja se syntilista -
alkoi synneistä, joita olin tehnyt äitiä ja isää vastaan.
Saanko anteeksi?
Se oli fyysistä kokemusta kun hän saarnasi, että kyllä.
Aki, nämä synnit ovat Jeesuksen nimessä anteeksi annetut.
Se oli kuin fyysistä kokemusta.
Kun hän nämä päästön sanat lausui, kosketti päätäni kädellään -
niin se oli kuin sähkövirtaa päästä varpaisiin -
ja rukoushuoneen, asunnon lattiasta lävitse -
ja uudet kysymykset saako tämän anteeksi?
Jeesuksen nimessä ja veressä saa. Jumala opetti itkemään.
Se oli melkomoinen pitkä lista, Sahimaakin tuli paikalle -
istuin kokouksen, en muista mitään kokouksesta.
Sen muistan, että kun menin autooni syyskuisena iltana -
käynnistin auton niin ihan kuin sieltä pimeydestä -
vielä pimeämpi pilvi tuli minun autoni ympärille.
Ääni sanoi sisimpääni: "Aki olit hullu mies."
Tunnustit elämäsi pimeän puolen ventovieraalle miehelle, -
huomenna sen tietää koko Kainuu.
Näissä mietteissä ajelin Karttimon vartiolle takaisin.
Sisareni oli siellä, he olivat matkalla Puolangalle mökille.
Lauantaina kun he jatkoivat matkaa, hän kirjoitti kirjeen, -
että Aki olen huolestunut mielesi tasapainosta, kuinka sinun käy.
Hän muutaman vuoden seurasi elämääni ja joutui korjaamaan -
kirjoitti kirjeen, että olet tasapainoisempi kuin koskaan.
Pieni yksityiskohta, että kun maanantaina työviikko alkoi -
niin Karttimon vartiolla oli normaalisti käskynjako.
Näin että vartiohenkilökunta käyttäytyi jotenkin oudosti.
Arvaat mikä minun mieleeni tuli.
Hyvänen aika, ei tällaista viidakkorumpua voi olla.
Nämä tietäisi täällä mun menneisyyteni.
Iltapäivällä huomasin, että Jumala oli vaihtanut puheenparteni.
Se joka kolmas ja viides sana ei ollutkaan kirosana.
He olivat kiinnittäneet huomionsa -
ja tämä on minulle suuri ihme vielä tänäkin päivänä -
ja osoitus, että uskoon- tulossa tapahtuu todella jotain.
Tulee uusi elämä, Jumala ei pelasta tyhjiöön.
Sitten tanssiminen, kaikki tällaiset jäivät pois -
ja monia muita kysymyksiä alkoi nousta esiin.
Valtava into lukea Raamattua jne.
Mitä ajattelit huomatessasi, ettet ole sama kuin viime viikolla.
Rehellisesti pohdinta alkoi siitä, -
että tietysti riemuitsin siitä, että omatunto ei soimaa.
Mutta alkoi taistelu monista asioista.
Ilman, että keskustelin kenenkään kanssa -
ensimmäisenä mieleeni tuli, kun Lehtovaaran rinteillä -
lenkkiä juoksin, kunto piti olla kova, -
oli se, että voinko olla ammattisotilas -
ja Jeesuksen opetuslapsi samanaikaisesti.
Se lisäsi intoani tutkia asioita.
Asekysymyksen takia en lähtenyt rajavartiolaitoksesta pois.
Jatkoit kuitenkin upseerin elämää.
Seuraava käännepiste tapahtui muutaman vuoden päästä.
Sinua kutsuttiin hengelliseen työhön.
Kyllä -84 olin ensin Kuhmossa komppaniaupseerina -
Kostamus rakentamisvaiheet, ja varapäällikkönä.
Kapteenikurssin jälkeen siirto Kajaaniin esikuntaan.
Siellä -84 jostain syystä Jumala järjesti näin, -
että 3 seurakuntaa etelässä kutsui minua työntekijäksi.
Alkoi puolen vuoden kamppailu, että uskallanko jättää -
ns. marsalkan sauvan reppuun ja heittää repun pois -
vai lähdenkö saarna- mieheksi maallikkoliikkeeseen.
Jumala antoi rohkeuden ratkaista, -
1.2.84 tulin Heinolan helluntai- seurakuntaan saarnaajaksi.
Varmaan oli kovaa taistelua henkivalloissa, -
koska aivan niin kuin silloin autossa menit.
Varmaan hetkiä tuli, että vastustaja kuiskasi jotain.
Kyllä piru ja oma liha lasketti moneen kertaan, -
että Aki niillä palkoilla et elä. -Aivan.
Niillä palkoilla et elä, mutta ei raha ole koskaan loppunut.
Palkkataso putosi, mutta Jumalan siunaus rikkaaksi tekee.
Kainuusta löysit vaimon?
Kyllä minulla on 2 ristiä, olen junan tuoma kun tulen etelästä -
ja kun ottaa kainuulaisen vaimon, ottaa Kainuun ristin.
Löysin 2 ristiä Kainuusta.
Kristuksen ristin ja Kainuun ristin, joka on puoliso Marjaana.
Mutta löytyminen tapahtui uskoontulosi jälkeen.
Kyllä, niissä murrosvaiheissa. Hän on uskovan kodin lapsi.
Aivan. Se että hän on uskovan kodin lapsi -
vahvisti myöskin uskoasi ja puolin ja toisin.
Kyllä hän on ollut tasapainottava tekijä -
uskonelämän alkuvaiheessa ja rohkaisija.
Hän tekee leipätyötään muualla. - Aivan.
Lähetyskenttävaiheessa hän oli mukana.
Olit täällä työntekijänä ja saarnaajana näissä seurakunnissa.
Tapahtui kuitenkin, että hakeuduit lähetystehtäviin?
Kyllä, polku johti niin, -
että -86 johdin Helluntaiherätyksen "Suomi Kristukselle" -
polkupyöräristiretken Utsjoelta Helsinkiin -
"Hyvän Sanoman" radioon toiminnanjohtajaksi, -
tammikuussa 2000 lähdimme perheemme kanssa -
Ugandaan lähetystyöhön.
On ollut etuoikeus olla pioneerilähetin, veteraanin -
Åke Söderlundin työtoverina 6 1/2 vuotta -
Tulimme pois sen tähden, että tarjoaisimme pojallemme -
lukiomahdollisuuden Suomessa.
Itse tein teologisen tutkinnon Regent Collegessa Vacouverissa.
Niinä vuosina tulin Tikkurilaan helluntaiseurakuntaan -
saarnaajaksi ja siitä IRRTV:lle.
Niissä vaiheissa kun poikamme kirjoitti 2003 -
2002 joulukuussa 27 päivä sain MS tauti diagnoosin.
Diagnostisoitiin aaltoilevasti etenevä MS-tauti.
Sain rankan haitta-asteen kuin 60 %.
Sen myötä on invapaikoitusoikeus ja kaikki tällaiset.
Jäin sitten Suomeen.
Eikö ole niin, että lääketiede ei periaatteessa tunnusta, -
että sitä voidaan parantaa, se on parantumaton.
Kyllä MS-tautia ei voi parantaa lääketieteellisesti.
Vuodesta -96 on tällaiset Beta interferon ja muut lääkitykset -
niillä voidaan ehkäistä pahenemisvaiheiden tuloa -
minullekin joka toinen päivä piikitys oli tuttua -
heti siitä 2003 tammikuusta joka toinen päivä -
beta interferooni piikki. 3 ensimmäistä vuotta oli rajuja -
säännöllisesti kortisoni blokissa -
pahenemisvaihetta hoidetaan jättikortisoni blokilla -
annetaan suoneen 3 päivän aikana yhteensä 4,5 g kortisonia.
Mitä ajattelit, kun tauti oli pahassa vaiheessa -
ja tiesit että tämä on parantumaton, olit Herran työssä -
olit vielä kohtuullisen nuori mies. Mitkä olivat ajatuksesi?
Silloin oltiin aika lailla aallonpohjassa.
Ensimmäinen kysymys aina on, että "Jumala miksi?"
Siihen meni noin 3 vuotta pääsi sitä taistelua Jumalan kanssa.
Miksi minä ja Jumalahan oli vaiti.
Rakastavasti, ymmärtävästi vaiti.
Mutta kuitenkin ne kysymykset lakkasivat -
ja nyt tänä päivänä ne vaihtuvat siihen, että minkä ohi -
olisin juossut ellei Jumala olisi pysäyttänyt minua.
Jumalastahan muodostuu aivan... Teologinen tutkintokin -
ymmärrän jälkeenpäin, että Jumala salli, -
että menin tekemään tutkinnon itseni takia.
Jumalakuva muuttui aivan toisenlaiseksi -
rakastavasta Isästä tuli paljon rakastavampi, huolehtiva.
Ajattelin, että ne ovat jotakin fraaseja, -
kun sairaat ihmiset puhuu, että eivät antaisi sairauttaan pois.
Kyllä siinä kapinan ja kaiken kautta, -
syyllistäminen, tällainen mitä tulee, -
kun Jumala ei päästä irti, niin Jumalakuvasta tulee toisenlainen -
paljon syvempi, läheisempi, kiinteämpi.
Tietysti tänä päivänä, kun tilanne on se, -
jos sanon olevani 60 % invalidi -
niin ei teistä kukaan usko sitä.
En käytä keppejä, olen ollut lääkkeettömässä tilassa -
marraskuusta 2010 -
otettiin uudet magneettikuvat joulukuussa 2010.
täysin puhtaat sekä selkäranka että aivot -
ei MS tautiin viittaavaa.
Viimeksi kun olin neurologin luona -
hän katsoi papereita ja sanoi itselleen 3 kertaa -
papereihin tuijottaen: "Ei teissä ole MS-tautia."
Jos on niin erittäin lievänä toisti sen 3 kertaa itselleen -
katsoi minuun ja sanoi: "Diagnoosia en ota pois."
Kaikki kontrollikäynnit lopetetaan -
mutta tarvittaessa voitte olla tänne yhteydessä.
Sen 6 vuoden aikana sinulla oli paljon rukousystäviä, -
jotka rukoilivat.
Kyllä, todella kun muistelen sitä 2003, 2004, 2005 -
sain joskus sähköpostia esim. Ugandasta pastoreilta -
"Aki seurakuntamme rukoili jälleen koko viime yön puolestasi -
eikö Jumala ole vieläkään sinua parantanut, -
että voisit tulla takaisin.
Jos niitä ajattelee, niin se mursi sydäntä -
ja murtaa nytkin.
Rukoustuki on takana. - Kyllä.
Nyt koska diagnoosia ei oteta pois -
niin minkä sille mahtaa, mutta en voi sanoa tiettyä hetkeä, -
että Jumala olisi minut hetkessä parantanut.
Uskon tähän esirukouksen voimaan.
Se on ollut prosessi itseni takia.
En olisi ilmeisesti kestänyt, jos Jumala olisi parantanut hetkessä.
Paljon olisi varmasti jäänyt pois kokemuksia,
jos se olisi ollut hetkellinen ta- pahtuma, vaan kun se on prosessi.
Kiitän Jumalaa siitä, että saan olla tässä kunnossa tänä päivänä -
kun olen ja se on vain kuin muisto se keppien käyttö.
Olet ollut mukana hyvin monessa viime vuosina.
Yksi tällainen "One way" missionin ohella -
on tämä marttyyrien lähetystyö ja niissä paikoissa käyminen.
Uskon, että sinulla on paljon kertomista siltä alueelta -
mutta voitko luonnehtia jollakin tavalla.
Olen Stefanus lähetyksessä, joka on kansainvälisen -
"Voice of martyrs" järjestön sisarjärjestö Suomessa.
Stefanus lähetyksessä toimin hallituksen puheenjohtajana.
Siinä mielessä on myös etuoikeus käydä maissa, -
joissa uskovia vainotaan. Viime vuoden lopulla Irakissa.
Sanomahan meillä on se, että vainot eivät jääneet Roomaan -
vaan itse asiassa tänä päivänä vainotaan enemmän -
kristittyjä kuin koskaan ihmiskunnan historiassa.
Yli 200 milj. uskovaa sisarta ja veljeämme -
hieman yli 40 maassa, saattaa olla kohta 60 maata -
heitä vainotaan, joutuvat vankiloihin, tapetaan, kidutetaan, -
menettävät omaisuutensa.
Tämän tietoisuuden saaminen tässä ajassa, -
jos katsomme Jeesuksen opetusta hänen 2. tulemuksensa airueista -
esim. Matt. 24, niin siellä on selkeästi sodat, nälänhädät -
ja ulkoiset vaikeudet, sääolo- suhteet, maanjäristykset jne. -
On vainot ja herätykset.
Nyt me elämme mielestäni siinä ajassa, -
jossa nämä kaikki 3 ovat toteutumassa silmiemme edessä.
Nälänhätää on kaikkialla maailmassa.
Oikeastaan 3. maailmansota koskien luonnonvaroja -
siihen liittyy ruoka mukaan, niin se on jo käynnissä.
Sitten sääolosuhteet, mehän kuullaan todella siitä viestejä jatkuvasti.
Nytkin Keski- ja Etelä-Eurooppaa myöten -
sataa lunta, pakkanen tappaa ihmisiä jne.
Sitten herätykset, jotka menevät Aasiassa, Afrikassa -
islamilaisessa maailmassa maanalaiset seurakunnat -
Etelä-Amerikassa, ihmisiä tulee myös uskoon tänä päivänä -
enemmän kuin koskaan. Jos Eurooppaan tuijotamme -
niin se antaa harhakuvan.
Nämä ovat toteutumassa ajassamme ja tässä mielessä -
näiden kaikkien asioiden esillä pitäminen -
myöskin vainojen, niin se on erittäin tärkeää.
Olemme kulkemassa Raamatun mukaisesti lopun aikoihin -
ja antikristus lähestyy. - Kyllä selkeästi näkisin näin.
Se riippuu Ilmestyskirjan tulkinnasta.
Se mitä Euroopassa tapahtuu talouselämässä -
ja myös sotilaspoliittisesti kaikki mitkä nyt Suomestakin -
viime aikojen ilmoitukset puolustusbudjetin supistamisesta -
versus sitten mitä Venäjä tekee -
jos panemme näitä osasia, mitä tapahtuu Iranissa, Israelissa -
nimenomaan sinnehän jännite nousee koko ajan.
Niin kyllä me olemme mielestäni, -
ei tarvitse olla edes profeetta kun näkee, että menemme aikaan, -
jossa tietä antikristuksen valtaan- nousulle valmistetaan. - Kyllä.
Me Jeesukseen uskovat saamme olla levollisella mielellä.
Kello on mennyt siinä määrin, että pari minuuttia jätän sinulle -
puhut katsojillemme, mitä Jumala sydämellesi antaa.
Haluaisin nyt sanoa kahdelle ryhmälle
Ensinnäkin sinulle rakas katsoja, joka et tunne Kristusta.
Hapuilet häntä kohti niin sanoisin, -
että Jumala kunnioittaa rehellistä epäilijää.
Voit rukoilla ateistin rukouksen, joka kuului näin.
Jumala, tiedän ettei Sinua ei ole olemassa -
mutta nyt Jumala, jos on pienikin mahdollisuus, että olen väärässä -
niin minun asiani ei ole uskoa Sinuun -
vaan Sinun asiasi on ilmoittaa itsesi minulle.
Näin eräs ateisti rukoili ja Jumala ilmoitti itsensä hänelle, -
että joutui kommunistisessa maassa -
virumaan uskonsa tähden vankilassa.
Näin rohkeasti voit sinäkin epäilijä lähestyä Jumalaa.
Ja sitten meille uskoville.
Niin kuin totesimme, olemme menossa vaikeisiin aikoihin.
Aikaan, jolloinka laittomuus pääsee valtaan.
Jeesuksen omat sanat ovat siellä kun tämä tapahtuu -
niin silloin myös uskonnollisessa kristillisessä kentässä -
tapahtuu luopumus ja se, -
että uskovat alkavat riidellä keskenään -
vihaamaan toisiaan ja sen tähden meidän huomiomme lopun ajassa -
tulisi kiinnittyä siihen, mitä kristillisessä kentässä tapahtuu.
Sen tähden kehotan uskovia, meitä kaikkia, rukoilemaan -
totisesta sydämestä, että kunnioittaisimme kaikesta huolimatta -
Jumalan Sanan, Raamatun ehdotonta arvovaltaa -
ja rukoilisimme, että Pyhä Henki saisi olla konkreettisesti -
todellisena läsnä elämässämme henkilökohtaisesti.
Ja myös uskonyhteisöjen elämässä, joihin kuulumme ja vaikutamme.
On aika lopettaa leikkiusko -
ja tulla totisesti Jeesuksen opetuslapseksi, koska aika on paha.
Kiitos Aki, että tulit tänne ja sait avata hengen maailmasta -
sitä mitä sinun elämässäsi on tapahtunut -
ja miten maailmaa näet.
Kiitän siitä, että Jumala ihmeellisellä tavalla -
myös tämän ohjelman kautta saa koskettaa ihmisiä.
Toivon, että maailmaa kiertäessäsi saat tavat monia ihmisiä,
joiden kanssa keskustella Jeesuksesta.
Kiitos. Jumalan siunausta.
Tekstitys: Mauri Porkola.