ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse "Isanda lauas".
Selle saate ajal elame me aasta pimedamatel päevadel,
kuid saates käsitleme me sõnumit valgusest.
Tere tulemast, Leo Rintaniemi.
Aitäh, tore on olla kohal, kuigi närv on sees ka.
Kuid nüüd enam pole, sest said selle välja öelda.
Hakkas jah kergem.
Sa oled pärit Joutsenost.
Jah, tänase Lappeenranta alalt.
Kuid sa ei sündinud seal?
Ei, olen Pohja-Laasiast pärit ning seal elasin 16-aastaseni.
Seejärel läksin Seinäjoele õppima.
Seinäjoe periood tõi su ellu ühe vilja, mis kannab sind tänaseni.
Mis vili see oli?
Peale kooli lõpetamist läksin esimesele töökohale,
kus olid uslikud kolleegid.
Jumal oli mind juba 2 korda varem kutsunud.
Esimest korda juhtus see siis, kui olin 12-aastane ja olin leeris.
Mäletan, kuidas pastorid meid õpetasid ning käisin armulaual,
mõeldes, et kas see armulaual käimine on ikka õige asi,
kuid ei julgenud küsida.
Mõtlesin, et kas ikka saan niisama Issanda lauast osa võtta.
Keegi ei kommenteerinud seda teemat rohkem,
oleksin võinud ise seda küsida.
Kuid siis jäin täiesti kirikukaugeks.
18-aastaselt käisin juba sõpradega baarides.
Siis läksin esimesele töökohale.
Ma ei teadnud, et mu uued kolleegid töö juures on usklikud,
veidi isegi naersin nende üle oma südames,
mõeldes, et kas nad ikka elu oskavad nautida.
Mulle tundusid mõned teised asjad palju olulisemad.
Kuid Jumal hakkas mind tugevalt tõmbama.
Mul tekkis patutunne ja tahtsin saada Jeesuse vere kaudu lunastust.
Ühel ööl ei tulnud und, teadsin, et usklikel on koosolek
ja läksin siis nende juurde.
Palusin enda eest palvetada, öeldes, et mu patukoorem on väga raske
ning ma tahan saada päästetud.
See ongi nii, nagu Piibel õpetab, et patukoorem, mis oli väga raske,
võetakse su pealt ära. See oli hetkega läinud.
See on tõeliselt imeline kogemus.
Kõik muutus mu elus peale seda: isegi loodus ja inimesed tundusid
nüüd teistsugused.
See oli radikaalne värk.
Mu suguvõsas polnud keegi usklik.
Mitte sellisel evangeelsel viisil.
Jäi meelde ka see, et 12-aastaselt kutsus Jumal sind.
Huvitav, miks meie usutaim ei pääse kasvama, vaid närbub ning
siis tuleb maailm peale.
Ka leeris käimine on ju vaid 2 nädalat, kuigi õpime Jumala Sõna,
ning siis see õppimine jääb seisma ning usutaim närbub.
Soomes on vaimne õhkkond väga raske.
Brasiilias on 2/3 inmestest koguduste liikmed.
Välismaa riikides on see õhkkond kuidagi vabam.
Meil aga meedia suhtub ainult negatiivselt usku.
Võib-olla see on antikristuse vaim, kes takistab valguse levikut.
Nii see kahjuks on.
Said seal Seinäjoel oma elule uue suuna. Mis sai edasi?
Ilmajoel elasin.
Leidsin usklikust tüdruksõbra Ilkka, kellega oleme nüüd
juba üle 40 aasta abielus.
Tagantjärele mõeldes näen, et leidsin suure aarde naise näol,
mille Jumal peale mu usule tulemist mulle andis.
Olen töötanud Soome eri otstes, Issand on olnud ustav.
Läksid pagariärisse, olles seal 50-aastaseni juhi kohal.
Jah. Viimased 5 aastat elame Joutsenos, kus olin ühe pagariäri
osanik ja juhataja 15 aastat.
Meil oli hea aeg äris,
ehitasime 17 tütarettevõtet.
Ka ehituse ala muutus minu jaoks huvitavaks.
Kas teie firmas kasvas usklike arv sinu usu tõttu?
Rääkisime jah usu teemadel, osad usklikud tulid ka meile tööle.
Vahest pidasime ka koosolekuid meie kohvikutes.
Kuid mingit suurt ärkamiskoosolekuid meil polnud.
Ütlesid, et need paarkümmend aastat olid üsna töised ning siis vast see
töö valitses ka sinu elu.
Nii see oli. Äri edenes tohutult ning
meil oli selline pastöriseerimiskeskus ning
sealt tuli 15 aastat selline periood,
mil puhkasin vaid 1 nädala aastas.
Tagantjärele mõtlen, et sel hetkel mõtlesin,
et pensionile ei tasu küll jääda.
Mu "teine elu" algas sealt, kui hakkasin maju ehitama ning
hiljem ehitasin ka välismaal mõned majad.
Kuidas sinu vaimulik elu selle kiire tööperioodi ajal kasvas?
Eks see ole selline tasakaalu otsimine ning olime palju
välismaa reisidel, kuid hoidsin siiski osadust Lappeenranna
nelipühikoguduse liige ning 5 aastat ka koguduse juhatuse liige.
Su naine oli ka vaimulikus töös osaleja?
Jah, nii nagu Pekka Simojoki laulab kahest käest,
nii vedas minu naine koguduses kööki ja saime koos tegutseda.
Olen olnud koguduse juhatuses, tegutsedes koos pastoritega.
Kui oled jälginud olukorda üle 30 aasta,
siis mida oled soomlaste vaimuliku olukorra kohta avastanud?
Eks seda on raske kokku võtta, kuid mul on suur usk
ja ootus selle kohta, et meie riigis tekiks üks suur Püha Vaimu
ligiolu, mis avaks inimesed evangeeliumile.
Mis sinu arvates seda takistab?
Kindlasti see vaimsus, mis on väga lukus.
Kui lõpetasid pagariäriga, alustasid ehitusäriga.
Pidasid silmas just misjonit kui läksid välismaale.
Räägi sellest elust.
Meil on kaks suurepärast misjonäri Vappu ja Ingeri Himanen,
kes läksid Taisse.
Nad alustasid sellega, et üürisid Taimaal endale toa ning
alustasid seal kristlike koosolekutega.
Nüüd on seal 200 lapsega päevahoid ning eelkool.
See on imeline, kui nad hommikul enda keeles laulavad.
See õhkkond on väga avatud.
Seal koolis töötab 10-15 inimest, kes hoolitsevad laste eest.
Siis nägid lapsevanemad, et laste eest hoolitsetakse päevakodus
väga hästi ning nad pakkusid välja idee luua asutusse ka põhikool.
Eekooli juhtkond arutas seda ning soovis 10 aastat seda saavutada,
kuid polnud raha ega midagi muud.
Kuid Jumalal on ju nii raha kui ka kõik muu vajalik meie jaoks.
Seal on juhtideks kaks inseneri, kes olid koolis pastoriteks,
nad tulid meile külla ja rääkisid ideest luua põhikool.
Siis ütlesin ma, et kui keegi teine ei ole selle kooli ehitusel
ülevaatajaks, siis mina hakkan ehituse projektijuhiks.
Ja siis rääkis Jumal mulle, kui tulin omalt ehitusplatsilt, öeldes:
"Kõik see ehitus jääb siia, kui Jumal, Sina saadad
mind Taisse seda kooli ehitama!"
Ja nii läks, Jumal rääkiski mulle sel päeval.
Läksin aastaks Taisse kooli ehitama ning see on olnud imeline aeg.
Harvad projektid lähevad nii hästi kohe esimese korraga
kui selle kooli ehitamine.
Ma kohe kogesin seda õnnistust selle ehitustegevuse peal.
Rääkisid kahest misjonärist, kes läksid 40 aastat tagasi Taisse.
Milline oli see visioon, mida nad endaga kaasas kandsid,
et nad läksid keerulistesse tingimustesse?
See on põnev teema.
Eks Tais on ka Bankok ja muud linnad, mis on euroopalikud.
On räägitud, et saksa ja ameerika misjonärid lähevad sinna.
Kuid Utaraditis on 35 kraadi kuuma ja see on tohutult vaene piirkond.
Soomlased on imelised inimesed, kuna jaksavad minna sinna tööle.
See on islamiusu piirkond?
See on budistlik piirkond, Lõuna-Tais on islam.
Budism soosib ka teisi uske, kuid on sügaval inimeste sees.
Näiteks kui kuuldi, et meie kristlased läheme restorani sööma,
siis inimesed kohe jooksevad Buddha kuju juurde küünlaid süütama.
Inimesed on seotud ning see pole lihtne töö,
kuid seal piirkonnas on ärkamine ja inimesed saavad päästetud.
Kas oled rääkinud nende inimestega, kes selle töö rajasid,
et milliseid etappe on selles töös olnud?
Need on kaks vallalist naist, kes selle töö rajasid.
Nad on teinud, ma ütleks, meeste töid, isegi rohkem.
Mõned mehed ei suudaks seda teha.
Oled käinud Addis Ababas Etioopias. Räägi selles reisit.
Jah, see on põnev.
See on põnev, kui moslemid räägivad, kuidas Jeesus ilmub neile unes,
siis nad pöörduvad kristlusesse, kuigi maksavad selle eest hinda.
Muidugi Püha Vaim annab selle julguse, mida inimesel pole.
Näiteks üks mees järgis Jeesust ja põgenes kodust.
Tal oli ilus naine ja 2 last.
Mu sõber hoiatas seda meest, et sind tapetakse, kui sa ei põgene.
Kui siis see mees 2 nädala pärast julges koju tagasi minna,
siis oli tema naine antud tema nooremale vennale ning
lapsed saadetud religioossesse Koraani kooli õppima.
See on väga reaalne olukord.
See on huvitav, kuidas sugulussidemed ei maksa
sellistes usku puudutavates olukordades mitte midagi.
Nii on jah.
Meil on seal selline äriliit, kuhu kuulub 400 firmat,
kes aitavad meie Hope Centerit, koolitades Tai pastoreid.
Veebruaris avatakse kool.
Käisime seal just reisil kuu aega.
Seal võib tulla 200-300 inimest korraga ristimisele,
moslemid pöörduvad, kuid ka tagakius on suur.
Kas sul on mõni lugu rääkida?
Mu sõber Teklu on 30 aastat seda tööd moslemitega oma
südames kandnud ja juhtinud.
Ta õnnistati teenistusse ja ristiti ning seejärel oleme kirjavahetuses.
Paar kuud tagasi kirjutas ta, et tagakiusu käigus olid nende
kodud maha põletatud ning koduloomad ära võetud.
Nad plaanisid röövida ka kristlaste naisi, kuid Jumal hoidis neid
ja politsei sekkus sellesse.
Kuid tagakius on seal reaalne.
Taimaal on siis ametlikult usuvabadus,
kuid praktikas mitte?
Jah, seal on kaks politseid: kohalik ja riiklik politsei,
kes on siis vastavalt kelle poolel.
Ka paljud äärmuslikud moslemid arreteeriti peale viimast rünnakut.
Kuidas saavad kristlased raha selle töö jaoks?
Seal on ka suuri kogudusi.
Olime ühes koguduses, kus oli 800 inimest.
Igaüks annab väikse osa ning see tulebki kokku.
Kõrgelt väärtustatakse ka meie majanduslikku abi.
Kuid sellest tähtsam on olla nende kõrval ning aidata inimestel
tulla Jumala juurde ja Piibli õpetusel koguduses kasvada.
Kuidas on misjonäridega, kes lähevad Taisse, mis vanuses nad on?
Kas on ka noori Euroopast ja Soomest sinna minemas?
Mõistetavatel põhjustel on need ikkagi enamasti pensionärid.
Kuna igas peres oma rahamured.
See on tõsi, kuid kas pole ka nii, et noor põlvkond ei näe enam
asju nii, nagu eelmine põlvkond?
Noortel on jah prioriteedid teised ning kui nad vananevad ja
võimalusi on, siis see töö antakse neile üle.
Sest misjonireisil peab olema valmis elama vähesega ning lootma,
et Jumal kaitseb meid kõige kurja eest.
Nii see on.
Need tingimused on kasinad.
Meilgi oli vaid üks kuum dušš ja seegi oli hotellis.
Kuid vaimsus on hea ja õed-vennad olid imelised.
Oled alles 60-aastane, mida sa arvad,
mis projekte sa veel teed?
Kui Jumal selleks varustab, siis oleksin hea meelega veel
läinud Taisse, kus meil on veel paar projekti käsil.
Sinu pikaaegne kogemus leiburiäris on tulnud kasuks,
kui sul seda poleks, poleks sa ka suutnud misjoniprojekte juhtida.
Just.
See pole nüüd tellitud reklaam, kuid kui hakkasin TV7 tööd toetama,
Jumal käskis mul konkreetselt seda teha.
Alguses väikse summaga, siis suuremaga.
Olen mitu korda kuulnud, kuidas inimesed saavad päästetud ning
siis saavad täis Püha Vaimu läbi TV7 ning see on imeline tunnistus!
Ka meie kodukoguduses on olnud selliseid juhtumeid.
Mäletan, kui alustasid meie toetamisega,
jagades TV7 lehte 1000 tk. igat numbrit.
Siis sa helistasid, et Jumal on sind käskinud hakata osanikuks.
Õnneks on meil neid osanikke juba 400 ringis.
On tähtis, et me kuulaksime oma Karjase häält.
Kuna aega pole palju jäänud, siis räägi nüüd, mis Karjane
su südamele annab ütelda.
Tuleb selline mõte, et Püha Vaim tahab meie südametes sütitada
selle, et kuuleksime oma isiklikus elus ja koguduse elus
Jumala häält, et võiksime saavutada oma kutsumise ja täita ülesande,
mille Kristus meile jättis.
Sageli ei täida me kogudustes oma ülesannet või rolli ning see
on meile valus ning võitlus meie eludes,
kuid selle vastu ei aita muu rohi kui palve ja alandus Jumala ees
ning Tema hääle ja juhatuse kuulamine.
Aitäh, Leo.
Jäi meelde see, kuidas rääkisid kitsastest olukordadest misjonil,
kus Jumal andis kordamineku ning seal oli suur rõõm.
Selle võidupärja nimel me kõik töötame.
Meie osa on teha seda, milleks me oleme kutsutud,
kas siis äris või kodus lastega.
Meil on anded, mida Jumal ootab, et asetaksime lauale.
Aitäh sulle.
Õnnistust järgmistesse projektidesse kas siis Taimaal,
Addis-Ababas või ükskõik kus, kuhu Jumal tahab sind viia.
Olgu sul edu ja õnnistus kaasas igas elufaasis!
Aitäh ja õnnistust teie meeskonnale.
Siin on alati meeldiv käia ja vaadata,
kuidas see töö käib.
Aitäh! -Aitäh!