Isanda lauas
Tere tulemast saatesse "Isanda lauas"!
Täna on meie külaliseks inimene, kes on vaatajate
jaoks juba tuttav. Tänä räägime asju veidi teise nurga alt,
kui ta tavaliselt kanalil räägib.
Tere tulemast Niilo Närhi. -Tänan väga.
Sündisid Kesk-Soomes üsna suurde perre. Milline oli su perekond?
Olen sündinud Toholammel. Mu isa oli rändjutlustaja ja ema evangelist.
Kui nad siis abiellusid, siis hakkas lapsi sündima, kokku 9 last.
Mina olen noorematest lastest teine noorim laps.
Sellist sotsiaalset suhtlemist olen väiksest peale harjutanud.
Ütlesid, et su isa oli rändav jutlustaja, see tähendas ju seda,
et su füüsiline kodupaik aeg-ajalt muutus.
Jah, oleme üsna palju kolinud. Mingil hetkel lugesin need korrad üle.
Oma isaperega kolisime umbes 30 korda ning siis ka suurena kolimised.
Tohlomist kolisime Viitasaarele, sealt Turusse, seal elasime erinevates
kohtades. Siis 1960-ndatel aastatel viis teekond Rootsi,
kus elasime umbes 10 aastat erinevates paikades.
Boråsist läksime teele, Vesteråsis ma elasin.
Sündisid usklikusse perre, kuid noorusaastatel
sulle see usk ei meeldinud.
Muidugi usualused ja uskumise kogemuse sain juba lapsepõlves.
Meie isa oli selline, kes hoolitses pere hardushetkede eest igal õhtul.
Kui ta oli kodus, siis igal õhtul me lugesime Piiblit, laulsime hümne
ja meid õpetati ka palvetama. Kuid teismeeas algas mässuperiood,
maailm hakkas huvitama ning rohi tundus olevat teisel pool rohelisem.
12-13-aastaselt läksin oma seltskonnaga ehk teiste noortega oma teele.
See periood kestis 5-6 aastat ja käisime ikka põhja selle ajaga läbi.
Milliseid vestlusi sul sel ajal isaga oli?
Mu vanemad rääkisid küll palju nendest asjadest, kuid ennekõike
nad palvetasid meie kõikide eest. Mul on mitmeid mälupilte sellest,
kuidas tulin 15-17 aastasena hilja õhtul oma tegemistelt koju ja
sageli olid mu ema ja isa seal kodus meie eest palvetamas.
Ema ja isa hoolitsuse ja palvete eest ei pääsenud me kunagi pakku.
Kohe kuuleme sellest, et need palved polnud sugugi tühja läinud.
Kuid usule tulek on alati inimese elus suureks revolutsiooniks,
kas ka sinu elus?
Jah oli. Ma püüdsin ära põgeneda, kui olin maailma teedel,
liikudes nädalavahetustel noortekampades,
juues ning solvates ja klatšides inimesi.
Kuid ma ei pääsenud pakku lapsepõlves külvatud vaimsete seemnete eest,
kuigi püüdsin neid maha raputada, siis ma ei saanud selle eest põgeneda.
Mäletan töökohas peale kooli, töötasin raamatute köitjana.
Kui köitmismasin urises kõvasti, vaatasin enda ümber,
et keegi ei näeks ega kuuleks ning laulsin lapsepõlve vaimulikke laule.
Mul oli tohutu janu Jumala järele. Maailmas rändamine oli mind
sisemiselt tühjendanud ja ma igatsesin osadust Jumalaga.
Kuid ma ei julgenud seda sammu Tema poole astuda.
Kuni ühel laupäeva õhtul veetsin mõne sõbraga tavalist õhtut.
Meil olid õlu pudelid laual ja mängisime kaarte.
Oli selline tavaline õhtu. Mu isa oli kuskil linna teises otsas,
ma ei elanud siis enam kodus.
Isa pidas koos ühe soome jutlustajaga linnas koosolekut.
Sel õhtul ta koges, kuidas Jumal ütles talle:"Täna õhtul saab Niilo päästetud."
Ta tõusis koosoleku lõpus püsti ja palus inimestel minu pärast palvetada.
Nad palvetasid koos: "Jumal, kus iganes Niilo on,
siruta oma käsi ja too ta enda juurde!"
Seal lauas istudes tundsin, et üks tugev sisemine hääl ütles mulle:
"Niilo, täna on sinu päästepäev, sa pead täna tegema oma usuotsuse!"
Viskasin kaardipaki ja õlupudeli lauale, läksin oma korterisse ning
hakkasin hüüdma Jumalat appi. Hiljem helistasin vanematele,
hüppasin takso peale ja sõitsin koju ema-isa juurde.
See jutlustaja Pekka Karjalainen ööbis meie juures ning
siis öö hakul ehitasime koos elutuppa altari, kus siis
kadunud poeg koos oma vanematega sai põlvitada ja vastu võtta elu,
mida ta oli kaua igatsenud, kuid mille eest ta oli põgenenud.
See oli minu elu pöördepunktiks.
Vanad asjad olid möödas, uued asjad täitsid mu meeled.
Tänu Jumalale! Sa pöördusid 18-aastaselt,
su elu oli veel ees ning see elu hakkas joonduma su kutsumuse järgi.
Jah. Mul on eriline kogemus selles mõttes, et ma teadsin juba enne
usule tulekut, et mind on kutsutud evangeeliumi kuulutajaks.
Mul oli selge teadmine sellest, et kohe kui ma pöördun, hakkab
Jumala määratud plaan minu elus realiseeruma.
Pool aastat hiljem jätsin oma töö raamatute köitmise alal
ning läksin Soome Misjoninoorte Piiblikooli.
Lõpetasin kooli ja siis läksime Aktio rahvaga Soomet evangeliseerima.
Sealt siis hakkasin Põhja-Soomes evangelisti tööd tegema.
Mul oli kristallselge nägemus ja teadmine sellest,
mida tahan oma eluga teha.
Kuid evangelisti töös on erinevaid suundi. Järgmine pöördepunkt
sinu elus oli vist Kainuus? -Jah, seal.
Kuhu täpsemalt Jumal sind kutsus?
Mäletan, et kui olin evangelist ja olin koolitöötaja,
töötasin Lapi ja Kainuu koole. Sattusin Suomusalmele.
Hakkasime koguduses pidama palveteenistusi,
tahtsime näha oma linnas ärkamist.
Igaüks teab, et parim meetod ärkamise toomiseks on
pühendunud palve.
Pidasime paastupäevi ning palveöid.
Ma ei unusta kunagi, kui olime taas reede õhtul palves,
siis järsku avanesid mu kõrvad ja ma kuulsin Ismaeli nuttu.
Jumal pani mu südamele suure koorma moslemite pärast.
Ma ei teadnud nendest midagi ega olnud neist huvitatud.
Jumal vist nägi, et see poiss on innukas soomlaste eest palvetaja,
anname talle veidi rohkem vastutust.
Siis kogesin, et Jumal on huvitatud sadadest miljonitest moslemitest,
kes pole kunagi midagi evangeeliumist kuulnud.
Sel ajal istutati mu südamesse kutse teha midagi moslemite jaoks.
Ma võitlesin selle kutse vastu mõned aastad,
üritades leida mingit teist teed.
Lõpuks siiski ütlesin Jumalale: "OK, kui Sa kord seda tahad
mu elu jaoks, siis siin on mu tühjad käed!
Kui sa minu kaudu võid moslemeid õnnistada, kuigi ma ei tea, kuidas,
siis siin ma olen!"
Kas sul oli mingi ettekujutus islami usust ja nende kultuurist?
Mul polnud mingit teavet moslemite ega nende kultuuri kohta,
mul polnud isegi huvi nende vastu.
Kuid oli huvitav kui siirdusin Suomusalmelt Kuopiosse
Nelipühi kiriku noortejuhiks, siis just sinna linna juhatas Jumal
ühe noore palestiinlasest moslemimehe,
kes oli ühe meie koguduse naisega abielus.
Me hakkasime siis selle Aaroni eest palvetama.
Mingil hetkel ma tutvusin temaga ja käisin tal külas.
Kuulutasin talle evangeeliumi.
Mõned kuud peale meie kohtumist söitis ta öösel liinibussis ja seal
avas oma südame Jeesusele ning tegi oma usuotsuse.
Ta tuli meie kogudusse, ma ristisin ta.
Selle kõige kaudu juhtis Jumal minu ellu võtmetegelase,
kelle kaudu sain ma oma kutsumises sammu edasi astuda.
Olen mõistnud seda, et kui Jumal sind millekski kutsub,
loob Ta ka selleks eeldused, et saaksid kutsumisse astuda.
Meie kogudus saatis Aaroni Rootsi raadiotööd õppima.
Paar aastat hiljem jätsin pastoritöö ja läksin talle sinna järgi.
Õppisime koos, tehes Rootsi kolinud moslemite hulgas tööd.
Kui kaua sa Rootsis olid?
Läksin 1990.aastal, tulin tagasi 1993. aastal-kolm aastat.
Selleks ajaks oli Rootsi immigreerunud tohutul
hulgal immigrante, põgenikke.
Käisime põgenike keskustes, kutsusime neid palvesse,
korraldasime neile koosolekuid, vestlesime nendega.
Õppisin tohutult palju moslemite kohta just nendel aastatel.
Pean ütlema, et sel ajal ma ei istunud ühtegi päeva kontoris,
vaid mul oli palju aega, et suhelda inimestega.
Sest parim viis millegi õppimiseks on suhelda inimestega.
Mõnes mõttes olid justkui ülikoolis, kus sind valmistati palju
keerulisemateks ülesanneteks, mida oled viimastel aastatel teinud.
Võib ka nii öelda, et seal rajati mu elule vundament,
millele sai mu kutsumist järk-järgult üles ehitada.
Praegu lõpuajal räägitakse üsna palju misjonitööst moslemitega.
Mida sa tahaksid öelda, kui meil on andmed, et paljud inimesed
pöörduvad islamiusku, milline on üldine olukord?
Võime öelda, et islam on misjoneeriv religioon.
Islamil on oma eshatoloogia ehk õpetus lõpuaja sündmustest.
Islami peaeesmärgiks on vallutada kogu maailm islamiusule.
Vallutusmeetodid on erinevad: kõige radikaalsem neist on sundida
inimesi mõõga ehk vägivalla ähvardusel usku vastu võtma,
pehmem viis on sõprussidemete ning vestluste kaudu inimesi mõjutada.
Suures plaanis on islam antikristlik religioon.
Kristlusevastane religioon.
Kuna see religioon eitab Jeesuse jumalikkuse, Tema isiku,
Tema lunastustöö ristil ning Tema ülestõusmise,
asetades Jeesuse asemele nende prohvet Muhammedi.
Selles mõttes on islam selgelt antikristlik religioon, mis püüab
võtta seda kohta, mis kuulub ainult Jeesusele,
kes on meie ajalooline Päästja.
Jah, islami levik, eriti Euroopas, mis peamiselt toimub moslemite
rahvaarvu suurenemise kaudu, kuna moslemite peredesse sünnib
rohkem lapsi, selles mõttes esitab islam meile suure väljakutse.
Kui me kunagi palvetame, siis nüüd peaks olema ärkvel ja palvetama
nende eest, sest vaid moslemite ärkamine võib muuta seda trendi,
mis praegu maailmas mõju avaldab.
Jõuamegi ühe sügavama küsimuseni.
Lähtudes kristluse ja islami põhiolemusest,
milline on üldse nende kahe religiooni kokkupuutepunkt
või kas seda saab üldse nii olla? Kuidas peaksime sellest mõtlema?
On muidugi mitemid viise moslemitega tegelemiseks või nende kohtamiseks.
Võime tõdeda, et suur osa moslemitest on rahumeelsed ning vaid vähemus
äärmuslikud, vägivaldsed, kes püüavad terrorismi ära kasutada.
Enamik on ikka tavalised inimesed, kellel on samad probleemid ning hädad,
nagu kõigil teistel inimestel oma eludes.
Meil soomlastel, kuna meie riigis on 40 000 moslemit, just kristlastel on
oluline näidata moslemitele, et Jumal tõesti elab nende eludes.
Ning armastada neid ja olla huvitatud nende eludest, nii avaldame mõju ja
mõjutame nende elusid.
Nüüd, kus Egiptuses on rahutused, kohtasin aastaid tagasi ühte meest
Kairost, endist moslemit, kes oli usule tulnud.
Küsisin temalt, kuidas tema mõistis, et Jeesus on Jumal ja kuidas
ta mõistis Jumala kolmainsust.
Mõtlesin, et kirjutan ta vastuse üles, et seda hiljem oma töös kasutada.
Ta vaikis mõnda aega ja ütles siis: "Ma mõistsin, et kristlaste Jumal on
tõeline, kui põrkasin kokku inimesega, kelle sees nägin, et Jumal elab!"
Teiste sõnadega talle oli pöördepunktiks just kohtumine inimesega, kelles
ta koges Jumala armastust, mitte aga teoloogilised vaidlused jne.
Kui ta sai sellest armastusest osa, siis ta avanes Jumalale.
Hiljem õppis ta ka Jumala kolmainsusest ja muudest küsimustest.
See on oluline viis läheneda moslemitele, osutades neile armastust ning sõprust.
Siin tuleb välja suur erinevus kristluse ja islami vahel.
Kui kristlaste Jumal on armastus, kui Tema vägi saab meis tööd teha,
siis see toob rõõmu, rahu ja imelise "lõhna", mida teised kogevad,
siis kui islam on antikristlik religioon, kas see pole justkui kristluse negatiiv?
Just nii ongi. Just seda moslemid oma usust ei leia.
Islamiusus pole päästekindlust, vaid moslemid palvetavad alati:
"Inša Allah" ehk "Kui Jumal lubab."
Isegi kui moslem teeks väga palju häid tegusid ja islam on tegude usk,
tegude kaudu teenitakse välja armu, mis seal jumalikul kaalukausil
sinu eest kostab, ei saa sa kunagi olla kindel, kas sellest piisab.
Kui nüüd võtta ükskõik millise lihtsa kristlase, kes pole tugev teoloogias
või islamiusu materjalidest, ta võib kinnitada sulle,
et ta teab, et ta on päästetud: "Jeesus elab minus, Ta tuli mu ellu
ja andis mulle mu patud andeks. Tean, et ma ei lähe põrgusse,
vaid pääsen taevasse."
See on vägev tunnistus, mida moslemitel pole.
Evangeeliumi saab kuulutada inimeselt inimesele, kuid ka meedia kaudu.
Kas need meetodid on väga erinevad?
Meedia kaudu teeme erinevaid saateid, tunnistussaateid, kus endised moslemid
ja paganad räägivad oma pöördumisest.
Kuid viimasel ajal oleme Avain Mediaga arendanud uue meetodi,
lähenemaks moslemitele. See on üsna radikaalne ja konfronteeriv
meetod, mis ei püüa kaitsta kristlust, vaid keskendub islamiusu pärandile.
Me kasutame Koraani, Hadithi kogumikku ehk nende pärimust
ning ka Muhammedi eluetappe, mis on Hadithi kirjades.
Kui moslemitele on õpetatud lapsest peale, et Koraan on veatu raamat,
mis on olnud taevas igavesti, siis Jumal lubas sellel Muhammedile
pähe laskuda, kes omakorda edastas selle maailmale.
Moslemid usuvad, et Koraan on eksimatu.
Nendes saadetes me toome välja, et islami juured on täis vastuolusid
ning kronoloogilisi ja teaduslikke vigu jne.
Kuuldes neid saateid, lähevad paljud moslemid koju ja uurivad
oma pühakirjadest, kas see, mis väideti, on tõsi ja avastavad,
et seal ongi suuri vigu ja vastuolusid.
Siis hakkab nende jalgealune kõikuma.
Oleme näinud suurt hulka moslemeid just
selliste saadete kaudu usule tulevat.
Meedias, internetis ja satelliittelevisioonis saab neid saateid teha.
Me teame, et moslemiriikides, eriti Iraanis, kuid ka muudes riikides
kiusatakse inimesi taga, kes pöörduvad islamist kristlusesse.
Millised on tagajärjed?
See on erinevates maades väga erinev.
Mõndades maades võib moslemi pöördumine tähendada surma.
Kas siis inimese perekond või sugulased või ühiskonnas olevad
ametlikud võimukandjad võivad selle inimese vangi heita ja ta tappa.
Kuna islami hülgamine ja teise usku pöördumine on keelatud.
See on kõige hullem patt, mida inimene saab oma elus teha.
Kuid mõnes piirkonnas on inimesed ka rahulikumad.
Peab tõdema, et paljudes islamipiirkondades on ainsaks
moslemikristlastega kontakti hoidmise võimaluseks meediakanalid,
sest nendes paikades pole ju ühtegi kristlaste kogudust.
Kuid oleme viimastel aastatel Avain Media kaudu näinud,
et moslemiriikides on suur nälg evangeeliumi järele.
Eelmisel aastal Avain Media araabia osakond,
meil on türgi -ja farsikeelne kanal, mida Iraanis räägitakse.
Kuid pelgalt araabiakeelsetele saadetele tuli 500 000 tagasisidekirja.
Need inimesed, kes meile kirjutasid, on enamasti moslemid, kes
saavad kristlasteks või huvituvad kristlusest.
Uuringud näitavad, et 10 000 inimest kuus saab päästetud araabiakeelsete
saadete kaudu. Nii et kogeme tohutut läbimurret.
Mõtle, milline pidu on taevas, kui iga päev tuleb inimesi Jumala juurde.
Mul on siin üks meie televaataja kiri, neid on siis 500 000,
kuid siin on üks kiri. Egiptlane, kes räägib,
mis temaga juhtus, kui ta nägi seda kristlikku kanalit.
Saame selle põhjal üldistada seda kogemust, mida inimesed
islamiriikides kogevad.
"Elasin kogu oma elu patuselt, omamata teadmist Jumalast.
70-aastaselt ostsin omale satelliittelevisiooni maikuus 2005.
Järgmisel päeval, 6. mail hakkasin teie satelliitkanalit vaatama."
Avain Medial on koos partneritega araabiakeelne satelliitkanal.
"Nende saadete kaudu andsin kogu oma elu Issandale.
10. juulil 2005 tervenesin raskest depressioonist, mida olin
25 aastat põdenud. Mu arst oli mulle öelnud, et ainus tee haigusest
pääsemiseks kulgeb läbi haua.
Kui arstid andsid alla, siis mu Issand ütles mulle:
"Tulge Minu juurde kõik, kes te olete vaevatud ja koormatud,
ja mina annan teile hingamise!"
Au Jumalale, kes jätkab minus oma tööd tänase päevani. Monir Egitusest."
Sellist tagasisidet saame iga päev ja nädal.
Võiksime siin mitu tundi vestelda, kuid aeg lendab ja palun,
et avaksid südame meie vaatajatele ja ütleksid seda, mida Jumal annab.
Tahan soomlastele öelda, et nüüd on aeg palvetada
Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida rahvaste eest, paludes neile Jumala plaani
ja suurt ärkamist araabiamaailmasse. See on meie igatsuseks.
Aitäh, Niilo kõikide teemade avamise eest,
eelkõige suure läbimurde eest. Olete praegu misjonirindel
Araabia maades, Venemaal, Hiinas ja ka Iisraelis.
Olgu Jumala õnnistav käsi teie üle ka kõikidel tulevastel aastatel,
mil teete tööd.
Suur tänu. Palun, et televaatajad võtaksid
meie misjonitiimi oma eestpalvesse. Olles eesliinil vaenlaste keskel,
vajame kõikide eestpalvetajate tuge.
Aitäh! -Aitäh.
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin